Справа № 450/1596/26 
Провадження № 2/450/1825/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:  
головуючого - судді    Мельничук І. І.
секретаря судового засідання  Дикої О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в інтересах якого діє представниця Донцова Євгенія Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 43624,85 грн.; стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн. 
Позовні вимоги мотивує тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори: 09.06.2023 кредитний договір № 200314929641, за яким позичальнику надано кредит у сумі 22 370,97 грн.; 30.10.2023 кредитний договір № 1023279538, за яким позичальнику надано кредит у сумі 12 840,00 грн. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 02.02.2026 року склала 43624,85 гривень. Вказує, що позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Зважаючи на наведене просить позовну заяву задовольнити. 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.04.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подала. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.11,13,14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.
Стаття6та627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 09.06.2023 укладено кредитний договір № 200314929641, за яким позичальнику надано кредит у сумі 22 370,97 грн., що стверджується підписаною сторонами Заявою № 200314929641 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та паспортом споживчого кредиту, копії яких долучені до матеріалів справи.
Із заяви вбачається, зокрема, що сума/ліміт кредиту 15 000,00 грн.; строк кредитування 12 (дванадцять) місяців з дня надання Кредитного ліміту, зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із Сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО; стандартна процентна ставка, 35,88 %.
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою з його особового рахунку.
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 по кредитному договору № 200314929641 складає 32629,75 грн. з яких: 22 370,97 грн. - заборгованість за кредитом; 10 258, 78 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.
Також, між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 30.10.2023 року укладено кредитний договір № 1023279538, за яким позичальнику надано кредит у сумі 12 840,00 грн.
Із копії паспорта споживчого кредиту вбачається, зокрема, що сума/ліміт кредиту 12 840,00 грн.; строк кредитування 24 місяців, зі сплатою відсотків 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%.
Як видно із платіжної інструкції № TR.72537662.96116.25528 від 30.10.2023 року ОСОБА_1 надано кредитні кошти в розмірі 12 840,00 грн.
Відповідно до умов кредитних договорів, укладених між позивачем та відповідачем, зокрема, заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200314929641 від 09.06.2023 року та № 1023279538 від 30.10.2023 року, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua.
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 по кредитному договору №1023279538 складає 10 995,10 грн., з яких: 6 003,97 грн. - заборгованість за кредитом; 0,31 грн. - заборгованість процентами; 4 990,82 грн. - заборгованість за комісією.
Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Встановлено, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 02.02.2026 склала 43624,85 грн.
Разом з тим, суд не в повній мірі може погодитись із таким розрахунком, оскільки статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Позивачем в кредитному договорі № 1023279538 встановлено обов`язок позичальника сплатити комісію за надання кредиту, але вказаний пункт договору порушує статті 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та є грубим порушенням чинного законодавства.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року за № 496/3134/19, яка є обов`язковою для виконання судами України.
За вказаних обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача комісії в розмірі 4 990,82 грн. слід відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості.
Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути 38 634,03 грн. заборгованості за кредитними договорами, за винятком комісії.
За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно у розмірі 2 357,90 грн.
На підставі викладеного та керуючись:ст.ст.4,509,526,530,612,625,629,1049,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81,128,141,247,258,259,263-265,268,274-279,280,283,284,288,289,354-355 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в інтересах якого діє представниця Донцова Євгенія Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 38 634,03 грн (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять чотири гривні 03 копійки) гривень.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) 2 357,90 грн (дві тисячі триста п`ятдесят сім гривень 90 копійок) гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13.07.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук