Справа № 462/3905/26 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 33/811/1135/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Ткач В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень без конфіскації.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 21 квітня 2026 року о 11 годині 19 хвилин у м. Львові на пл. Двірцева, 1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезенням пасажирів на легковому автомобілі на замовлення по маршруту Україна-Чехія-Бельгія, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та ліцензії, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 20, ч. 4 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Ткач В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2026 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною.
Зазначає, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
В матеріалах адміністративної справи, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 саме господарською діяльністю з перевезення пасажирів, отримання ним доходу від такої діяльності та його винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відеодокази відсутні, пояснень свідків немає.
Будь-яких належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, як і будь-яких інших доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. 
Як вбачається з матеріалів справи, як доказ вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення надається лише протокол, фотокопію документів особи (посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс), що притягається до адміністративної відповідальності та фотографію транспортного, які самі по собі не можуть свідчити про наявність зазначеного адміністративного правопорушення. |
До матеріалів справи не долучено ні даних осіб, яких ніби-то перевозив ОСОБА_1 , ні їх пояснень, що позбавляє можливості підтвердити чи спростувати факт перевезення пасажирів як таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
ОСОБА_1 , захисник Ткач В.В. у судове засідання не з`явились. Захисник Ткач В.В. подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі та участі ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню. 
Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддею першої інстанції при вирішенні даної справи зазначені вимоги закону в повному обсязі дотриманні не були.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від №002502 від 21.04.2026 ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 21 квітня 2026 року о 11 годині 19 хвилин у м. Львові на пл. Двірцева, 1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезенням пасажирів на легковому автомобілі на замовлення по маршруту Україна-Чехія-Бельгія, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та ліцензії, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 20, ч. 4 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції було надано лише протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ксерокопія фото транспортного засобу, копія посвідчення водія.
Разом з тим, надані суду документи не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, позаяк в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, де, кому та коли надавав послуги з перевезення, оскільки жодних пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності чи пасажирів до протоколу не додано, не було вилучено грошових коштів від здійснення діяльності з перевезення пасажирів.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази використання транспортного засобу для господарської діяльності з перевезення пасажирів та отримання прибутку від такої діяльності.
Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 провадить саме господарську діяльність без дозвільних документів ґрунтується на припущеннях, позаяк в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів саме на комерційній основі без відповідних дозвільних документів.
Відтак, суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
За таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду     Урдюк Т.М.