Справа № 369/15501/21
Провадження № 1-кп/369/481/26 

В И Р О К
іменем України
25.06.26 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді    ОСОБА_1 
за участю секретаря    ОСОБА_2 
прокурора     ОСОБА_3 
захисника      ОСОБА_4 
обвинуваченої     ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 42021100000000476 від 21.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , заміжня, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,

встановив:

Наказом начальника ГУНП України в м. Києві від 13.07.2020 року № 533 о/с ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має спеціальне звання «старший лейтенант поліції», призначена на посаду слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.
У складі СОГ 11.07.2021 року близько 11.30 слідча СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де склала протокол про затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. 
В подальшому, під час розслідування кримінального провадження № 12021100010001711 за ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_6 вирішила отримати від ОСОБА_7 гроші шляхом обману під вигаданим приводом про можливість повернення ОСОБА_7 вилученого під час затримання майна та уникнення кримінальної відповідальності, після чого о 14.44 29.07.2021 року під час зустрічі отримала від ОСОБА_7 2000 грн.
Потім під час зустрічі 18.08.2021 року о 15.18 в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 55 ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 , що з метою не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно надати 2000 доларів США, з яких 1900 доларів США начебто повинна передати прокурору у кримінальному провадженні № 12021100010001711, а 100 доларів США – залишити собі.
19.08.2021 року приблизно о 22.38 ОСОБА_6 з метою досягнення злочинної мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибула до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою одержання від останнього грошових коштів у розмірі 54000 грн за не ініціювання прокурором у кримінальному провадженні застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зміну кваліфікації кримінального правопорушення, не маючи при цьому реальних намірів вчинити зазначені дії.
Після передачі ОСОБА_7 грошових коштів у розмірі 54000 грн ОСОБА_6 була затримана працівниками правоохоронного органу.

22.06.2026 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської області ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України як закінчений замах на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке вона повинна понести у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки на підставі ст. 75 КК України – з випробуванням тривалістю 3 (три) роки з покладенням в період іспитового строку обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 т. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 

Обвинувачена ОСОБА_5 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу 08.09.2023 року змінила прізвище на ОСОБА_8 ) вину у пред`явленому обвинуваченні визнала. 

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.
Виходячи зі змісту частин другої – четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжкого корупційного злочину, у разі відсутності ознак вчинення цього кримінального правопорушення у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Шкода вчиненим кримінальним правопорушенням не завдана. 

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України (у закінченому замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища). 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України. 
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачена ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальних обліках не перебуває, заміжня, у шлюбі виховує сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить військову службу, наразі на посаді експедитора взводу транспортування центру пошукової роботи та репатріаційних заходів Об`єднаного центру забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ЗСУ, нагороджена грамотами та відзнаками, має подяки, здійснила благодійний внесок на підтримку ЗСУ. 
Щире каяття обвинуваченої, яке полягає у відвертому осуді нею свого протиправного вчинку та готовності нести відповідальність за вчинене, а також благодійний внесок на підтримку ЗСУ, суд визнає обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження суд скасовує, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд 

ухвалив:

Затвердити угоду від 22.06.2026 року між обвинуваченою ОСОБА_10 та прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської області ОСОБА_3 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання – 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою від 28.08.2021 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/45356/21-к на речові докази: грошові кошти по 500 грн у кількості 108 штук загальною сумою 54000 та мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max».

Речові докази: 
1)предмети, схожі на грошові кошти, в кількості 108 штук номіналом 500 грн, які за квитанцією № 745 у сейф-пакеті ДБР № S1029844 передані на зберігання до ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, повернути до ФЕУ СБ України;
2)Мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max», повернутий ОСОБА_11 , залишити у її розпорядженні;
3)матеріали кримінального провадження № 12021100010001527 від 24.06.2021 року – залишити у розпорядженні прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя      ОСОБА_12