ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/75/22 

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., 
за участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.,
розглянувши матеріали справи за позовом Хустської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іршавської міської ради, м. Іршава 
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, м. Ужгород 
до Національного природного парку “Зачарований край”, с. Ільниця Хустського району 
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 с. Ільниця 
про стягнення суми 338 178,00грн. шкоди

За участю представників: 
від прокуратури - Задорожко Світлана Сергіївна, прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури, службове посвідчення № 083671 від 02.12.25 
від позивача - не з`явився 
від відповідача - не з`явився 
від третьої особи позивача - Данч Наталія Орестівна, завідувач сектору правової роботи та юридичного забезпечення АБ № 057664 від 28.02.25
від третьої особи відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою в інтересах позивача до відповідача про стягнення суми 338.178,00 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок проведення незаконної рубки деревини.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16 березня 2022 року. 
Ухвалою суду від 16.03.2022 підготовче засідання відкладено в межах розумного строку.
20.04.2022 року представником відповідача, до суду подано відповідь на відзив, клопотання про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору та клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 12.05.2022 призначено підготовче засідання на 25.05.2022 року.
Ухвалою суду від 25.05.2022 відкладено підготовче засідання на 05.07.2022 року.
Ухвалою суду від 05.07.2022 р. залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ). Підготовче засідання відкладено на 26 липня 2022 року. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.07.2022 відкладено підготовче засідання на 23 серпня 2022 р. 
Проте, судове засідання призначене на 23.08.2022 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у невикористаній частині щорічної основної відпустки з 23.08.2022 року по 24.08.2022 року включно, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/28-к від 22.08.2022 року.
Ухвалою суду від 25.08.2022 відкладено підготовче засідання на 13.09.2022 року. 
Ухвалою суду від 13.09.2022 відкладено підготовче засідання на 05.10.2022 року.
04.10.2022 року представником відповідача надіслано суду клопотання про зупинення провадження у справі, з мотивів викладених в ньому.
В судовому засіданні 05.10.2022 року відповідно до ст. 183 ГПК України та враховуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошено перерву на 18 жовтня 2022 р. 
17.10.2022 року прокурором подано суду письмове заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 18.10.2022 відкладено підготовче засідання на 08.11.2022 року.
Ухвалою суду від 08.11.2022 задоволено клопотання представника Національного природного парку “Зачарований край” про зупинення провадження у справі у справі № 907/75/22. Зупинено провадження у справі №907/75/22 до набрання законної сили рішенням у справі №308/9748/22 за обвинуваченням інспектора з охорони природо-заповідного фонду Ільницького лісництва НПП «Зачарований Край», ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України. Зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи №907/75/22.
Постановою Західного апеляційного господарського суду задоволено апеляційну скаргу Хустської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Іршавської міської ради №0754-5377 від 11.11.2022. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 08.11.2022 у справі № 907/75/22 скасовано та направлено справу № 907/75/22 до Господарського суду Закарпатської області для продовження розгляду.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.03.2026 призначено підготовче засідання у справі на 29.04.2026.
Представник позивача присутній в засіданні суду висловився з приводу позовних вимог, щодо відкладення підготовчого засідання не заперечив.
Прокурор просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами.
28.04.2026 прокурором подано до суду додаткові письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог.
Представник третьої особи підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених письмовому поясненні по суті спору.
Відповідач свого повноважного представника у засідання не направив.
Третя особа – ОСОБА_1 просить суд відкласти підготовче засідання у справі з метою надання його повноважному представнику забезпечити свою явку у судове засідання та подання письмово викладеної позиції по суті спору.
Ухвалою суду від 29.04.2026 відкладено підготовче засідання на 13.05.2026.
13.05.2026 представником третьої особи – ОСОБА_1 подано суду клопотання про відкладення підготовчого засідання з підстав викладених у ньому.
Ухвалою суду від 13.05.2026 відкладено підготовче засідання у справі на 09.06.2026.
Ухвалою суду від 09.06.2026 відкладено підготовче засідання у справі на 08.07.2026.
Ухвалою суду від 08.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 04 серпня 2026 р.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція прокурора
В позовній заяві прокурор зазначає, хустською окружною прокуратурою у ході реалізації представницьких повноважень опрацьовано матеріали кримінального провадження №62021140050000087 від 03.06.2021 за обвинуваченням інспектора з охорони природно-заповідного фонду Ільницького лісництва Національного природного парку «Зачарований край» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, обвинувальний акт у якому скеровано до суду. В ході вивчення вказаних матеріалів кримінального провадження встановлено, що через неналежне виконання окремими посадовими особами Національного природного парку «Зачарований край» (далі - НІШ «Зачарований край») своїх посадових обов`язків, допущено незаконну рубку 106 дерев, у кварталі 1 виділах 22,23 кварталі 2 виділах 21,25,30, на території Ільницького ліництва НІШ «Зачарований край».
Так, 08.06.2021 в ході огляду місця події - території Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край» за участі представників Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, представників НІШ «Зачарований край» виявлено факти незаконної порубки деревини та в подальшому уповноваженими особами проведено розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» та ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Зокрема, встановлені наступні порушення у лісовому фонді Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край».:- у кварталі 1 виділ 22 виявлено незаконну рубку 5 дерев породи ялина . Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума шкоди становить 48 513 грн.- у кварталі 1 виділ 23 виявлено незаконну рубку 7 дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 17 498 грн.- у кварталі 2 виділ 21, проведено незаконну рубку 52 дерев породи бук ,рубку 7 вітровальних дерев породи бук та рубку 2 сухостійних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 172 385 грн. - у кварталі 2 виділ 25 проведено незаконну рубку 2 дерев породи бук та 7 вітровальних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 15 404 грн.- у кварталі 2 виділ 30 проведено незаконну рубку 18 дерев породи бук та 6 вітровальних дерев породи бук за відсутності лісорубного квитка. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 84 375 грн. 
Таким чином, відповідно до наведених розрахунків розміру шкоди, проведених Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області, в результаті незаконних рубок невстановленими особами, без відповідного дозволу на проведення рубок, державним інтересам заподіяно матеріальну шкоду в загальній сумі 338 175 грн.
Розмір вказаних збитків також підтверджено висновком судової інженерно-екологічної експертизи №899/21-22 від 11.08.2021 проведеної у вищевказаному кримінальному провадженні Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
У зв`язку з чим прокурор вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача – Національного природного парку “Зачарований край”, с. Ільниця Хустського району як суб`єкта що забезпечує лісоохорону суми 338 178,00 грн збитків.
Прокурором згідно з поданою суду відповіддю на відзив викладено власні аргументи та міркування на спростування заперечень проти позову, які зазначені відповідачем у відзиві на позов. Зауважує, що в даному випадку незаконна порубка дерев та шкода встановлювались в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №62021140050000087 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження №62021140050000087 від 03.06.2021 слідчим П`ятого слідчого відділу(з дислокаціею у м.Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м.Львів у порядку ст.ст.40,93 kHk України скеровано лист №12-51-876-21 від 11.06.2021 про залучення спеціалістів Державної екологічної інспекції у Закарпатській області для встановлення збитків у кримінальному провадженні, заподіяних незаконною порубкою, яку супровідним листом від 12.07.2021 №950/106/28/1-2021 (копія міститься у додатках до позовної заяви) направлено для виконання. В подальшому Державною екологічною інспекціею у Закарпатській області проведено розрахунки розміру шкоди, завданої в результаті незаконної рубки, у відповідності до Постанови КМУ від 23.07.2008 №665. Звертаю увагу суду на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 925/382/17 від 19.09.2018 розрахунок збитків, проведений Державною екологічною інспекціею визнано належним та достатнім доказом розміру заподіяник збитків.

Позиція позивача 
Позивач – Іршавська міська рада, м. Іршава позов Хустської окружної прокуратури підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести за наявними матеріалами.

Позиція відповідача
Відповідач – Національний природний парк “Зачарований край”, с. Ільниця Хустського району щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що спеціально уповноважені державні органи мають право звертатися до суду з позовами про відшкодування заподіяної лісовому середовищу у разі, якщо ними під час проведення перевірок дотримання природоохоронного середовища встановлено факт правопорушення та завдання шкоди. Враховуючи наведене, долучена до позовної заяви протоколи огляду місць міць незаконних рубок в лісовому фонду НПП "Зачарований Край" та розрахунок роз1vтру завданої шкоди не е актом органу державного нагляду (контролю), складеним за результатами здійснення безпосередньо Держетсоінспекціею як спеціально уповноваженим та контролюючим органом у сфері природоохоронного законодавства планового або позапланового заходу з перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства в порядку і за формою, передбаченими Законом України «Про основні засади, державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У зв`язку з тим, що Держекоінспекції у Закарпатській області не здійснювалася у порядку встановленому законодавством перевірка діяльності НПП "Зачарований Край працівники Держекоінспекції у Закарпатській області не мали повноважень на здійснення розрахунку розміру шкоди.
В позовній заяві (стор.3) вказано, що розмір збитків також підтверджено висновком судової і інженерно-екологічної експертизи №899/21-22 від 11.08.2021 проведеної у вищевказаному кримінальному провадженні Тернопільсыким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Водночас, відповідно до ч.з ст.98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Слід зазначити, що інженерно-екологічна експертиза №899/21-22 від 11.08.2021 була проведена по матеріалам кримінального провадження №62021140050000087, методом дослідження матеріaлів наданих експерту органом. який призначив експертизу з застосуванням спеціальних знань у гaлузі інженерної екології, шляхом вивчення матеріалів кримінaльного провадження. Висновок експерта не містить відомостей щодо натурного обстеження експертом місяця можливого спричинення шкоди та перевірки фактичних відомостей на підставі яких було здійснено розрахунок.
Таким чином, долучений до матеріалів справи висновок експерта не відповідає вимогам встановленим ГПК України у зв`язку з чим не може слугувати доказом завданої шкоди.
Даний висновок жодним чином не підтверджує те, що НПП «Зачарований Край» , як постійний лісокористувач, допустив протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісів від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування невстановленими особами дерев в кількості 106 шт., що стверджує прокурор у позовній заяві.
Однак, докази долучені до позовної заяви (відомість попневого переліку, розрахунки розміру шкоди, протоколи огляду) не містять жодної інформації щодо типу дерев (сухостійні чи сироростучі), а лише вказують місце, кількість та породу дерева. Враховуючи наведене, надані розрахунки здійснені без врахування всіх обставин справи.

Позиція третьої особи.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, м. Ужгород позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Позиція третьої особи.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 с. Ільниця письмово викладеної позиції по суті спору не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 
Хустською окружною прокуратурою у ході реалізації представницьких повноважень опрацьовано матеріали кримінального провадження №62021140050000087 від 03.06.2021 за обвинуваченням інспектора з охорони природно-заповідного фонду Ільницького лісництва Національного природного парку «Зачарований край» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, обвинувальний акт у якому скеровано до суду.
В ході вивчення вказаних матеріалів кримінального провадження встановлено, що через неналежне виконання окремими посадовими особами Національного природного парку «Зачарований край» (далі - НІШ «Зачарований край») своїх посадових обов`язків, допущено незаконну рубку 106 дерев, у кварталі 1 виділах 22,23 кварталі 2 виділах 21,25,30, на території Ільницького ліництва НІШ «Зачарований край».
Так, 08.06.2021 в ході огляду місця події - території Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край» за участі представників Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, представників НІШ «Зачарований край» виявлено факти незаконної порубки деревини та в подальшому уповноваженими особами проведено розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» та ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Зокрема, встановлені наступні порушення у лісовому фонді Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край».:- у кварталі 1 виділ 22 виявлено незаконну рубку 5 дерев породи ялина . Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума шкоди становить 48 513 грн.- у кварталі 1 виділ 23 виявлено незаконну рубку 7 дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 17 498 грн.- у кварталі 2 виділ 21, проведено незаконну рубку 52 дерев породи бук ,рубку 7 вітровальних дерев породи бук та рубку 2 сухостійних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 172 385 грн. - у кварталі 2 виділ 25 проведено незаконну рубку 2 дерев породи бук та 7 вітровальних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 15 404 грн.- у кварталі 2 виділ 30 проведено незаконну рубку 18 дерев породи бук та 6 вітровальних дерев породи бук за відсутності лісорубного квитка. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 84 375 грн. 
Таким чином, за доводами прокурора, в результаті незаконних рубок невстановленими особами, без відповідного дозволу на проведення рубок, державним інтересам заподіяно матеріальну шкоду в загальній сумі 338 175,00 грн.
В матеріалах справи також міститься висновок судової інженерно-екологічної експертизи №899/21-22 від 11.08.2021 проведеної у вищевказаному кримінальному провадженні Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
У відповідності до Положення про національний природній парк «Зачарований край»(далі Положення), затвердженого Наказом Міністерства екології та природніх ресурсів України №298 від 13.08.2019, парк створено з метою збереження, відтворення та раціонального використання типових та унікальних природних комплексів Східних Карпат, що мають важливе природоохороне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення.
Основними завданнями парку є: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об`єктів, що знаходяться на його території; науково-обґрунтоване ведення господарської діяльності та рекреаційного використання території; проведення науково-дослідних робіт з вивчення природних комплексів та їх зміни в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів; створення умов для організації відпочинку, екскурсій та інших видів рекреаційної діяльності в природніх умовах з додержанням встановленого режиму охорони його природних комплексів та об`єктів; проведення екологічної освітньо-виховної роботи тощо.
Відповідно до п.5.1 Положення охорона території Парку покладається на службу державної охорони природно-заповідного фонду України. Згідно п.5.4 Основними завданнями служби держохорони є: забезпечення додержання режиму охорони території та природніх обєктів на території парку; попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства на території Парку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Щодо представництва прокурора то суд зазначає наступне.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано в статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, в випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави та відповідачем, не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу в протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Завдана навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки деревини, завдана місцевому бюджету Іршавської міської ради, а факт невідшкодування такої призводить до недоотримання коштів місцевим бюджетом, що порушує інтереси територіальної громади та не може залишатися без реагування органів прокуратури.
У свою чергу, вказаними органами місцевого самоврядування належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів територіальної громади не вжито. Хустською окружною прокуратурою листом від 11.11.2021 повідомлено Іршавську міську раду про встановлення факту незаконної рубки деревини на їх території із зазначенням розміру завданої шкоди та необхідністю вжиття відповідних заходів реагування.
Однак, у відповідь на вказаний лист Іршавська міська рада повідомила Хустську окружну прокуратуру, що у зв`язку із обмеженістю бюджетних призначень на оплату судового збору міська рада не має можливості стягнути кошти в судовому порядку. З урахуванням викладеного, висловила прохання до окружної прокуратури про вжиття заходів представницького характеру та зверненням до суду з відповідним позовом в їхніх інтересах.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Іршавської міської ради.
Щодо спірних правовідносин.
Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (стаття 66 Конституції України).
Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством (стаття 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства (лісові відносини) регулюються, зокрема, Лісовим кодексом України.
Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Частиною 1 статті 16 Лісового кодексу України визначено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
При цьому, в розумінні частин 1 та 2 статті 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної та комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним і комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним та комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Права та обов`язки постійних лісокористувачів регламентовані статтею 19 Лісового кодексу України, відповідно до частини 2 якої постійні лісокористувачі зобов`язані: 
- забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; 
- дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; 
- вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; 
- вести первинний облік лісів; 
- дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; - забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства; 
- забезпечувати безперешкодний доступ до об`єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування.
Відповідно до змісту статті 63 Лісового кодексу України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Частиною 5 статті 86 Лісового кодексу України передбачено, що забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
Отже організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається, в тому числі, на постійних лісокористувачів.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21, від 28.09.2023 у справі № 927/32/23, від 27.03.2024 у справі № 908/65/23, від 12.09.2024 у справі № 907/181/22, від 30.01.2025 у справі № 907/48/24 та від 12.03.2025 у справі № 909/131/24.
Згідно з частиною 1 статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів (пункти 1, 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України).
Частиною 1 статті 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
За приписами частини 1 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Приписами частини 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Матеріалами справи встановлено, що 08.06.2021 в ході огляду місця події - території Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край» за участі представників Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, представників НІШ «Зачарований край» виявлено факти незаконної порубки деревини та в подальшому уповноваженими особами проведено розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» та ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Зокрема, встановлені наступні порушення у лісовому фонді Ільницького лісництва НІШ «Зачарований край».:- у кварталі 1 виділ 22 виявлено незаконну рубку 5 дерев породи ялина . Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума шкоди становить 48 513 грн.- у кварталі 1 виділ 23 виявлено незаконну рубку 7 дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 17 498 грн.- у кварталі 2 виділ 21, проведено незаконну рубку 52 дерев породи бук ,рубку 7 вітровальних дерев породи бук та рубку 2 сухостійних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 172 385 грн. - у кварталі 2 виділ 25 проведено незаконну рубку 2 дерев породи бук та 7 вітровальних дерев породи бук. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 15 404 грн.- у кварталі 2 виділ 30 проведено незаконну рубку 18 дерев породи бук та 6 вітровальних дерев породи бук за відсутності лісорубного квитка. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, від 14.06.2021 загальна сума збитків становить 84 375 грн. 
До матеріалів справи долучено висновок експерта судової інженерно-екологічної експертизи №899/21-22 від 11.08.2021 проведеної у кримінальному провадженні Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника - яким є Відповідач.
Однак для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку дію/бездіяльність, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4) Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Тож визначальним для вирішення спору у справі, що розглядається, є встановлення всієї сукупності елементів складу цивільного правопорушення.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.
Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17, від 09.12.2019 у справі №906/133/18, від 20.02.2020 у справі №920/1106/17, від 30.11.2021 у справі №926/2174/20.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами вказаної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї завдала.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Національний природний парк “Зачарований край”, с. Ільниця Хустського району як постійний лісокористувач у зазначених правовідносинах, зобов`язано відшкодувати заподіяну шкоду.
Таким чином, суд спростовує твердження відповідача, висловлені ним в своїх заявах по суті справи, і приходить до висновку, що прокурором долучені до матеріалів справи належні і допустимі докази, які підтверджують протиправність поведінки Національного природного парку “Зачарований край”, с. Ільниця Хустського району, як постійного лісокористувача.
Суд також не погоджується з аргументами відповідача щодо відсутності підстав для врахування висновку експерта №899/21-22 від 11.08.2021, які зводяться до того, що зазначений висновок не містить відомостей про натурне обстеження експертом місця можливого спричинення шкоди та перевірку фактичних відомостей, на підставі яких здійснено розрахунок.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, визначають, що об`єктом інженерно-екологічної експертизи можуть бути матеріалізовані джерела інформації, зафіксовані у схемах, планах, фотографіях, протоколах та інших матеріалах справи. Вибір методики та способу проведення дослідження належить виключно до компетенції експерта.
В аспекті викладеного суд також звертається до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 05.03.2024 у справі № 910/3374/23, згідно з якими та обставина, що експертиза проведена не за ухвалою суду у справі, не є підставою вважати її недопустимим доказом, оскільки особа, яка проводила цю експертизу є атестованим судовим експертом, обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України, сам висновок є в достатній мірі інформативним щодо предмета доказування, а отже є допустимим письмовим доказом у справі, який слід оцінити у сукупності із іншими доказами у справі (постанови Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 450/3032/19, від 07.02.2024 у справі № 201/11458/20).
Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи (пункт цієї 105 постанови).
Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах висновки судових експертиз, які було проведено в межах провадження з іншої справи (постанови Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 910/6720/22, від 23.05.2023 у справі № 914/1883/22, від 04.07.2019 у справі № 922/101/16, від 13.02.2019 у справі № 913/112/18).
Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК України, при цьому, сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу тощо (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №923/188/20 та від 05.03.2024 у справі № 910/3374/23).
У постанові від 19.11.2019 у справі № 918/204/18 Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи скаржника щодо неналежності та недопустимості доказу висновку експертизи, проведеної в межах досудового розслідування, зазначивши, що належним чином засвідчена копія висновку експерта була отримана судом на підставі ухвали безпосередньо від слідчого відділу поліції, й оцінка цьому висновку була надана судами з урахуванням положень процесуального законодавства, зокрема, статей 76 – 79 ГПК України.
Узагальнюючи висновки щодо прийняття копії висновку експерта, складеного в рамках кримінального провадження, Верховний Суд у постанові від 05.03.2024 у справі №910/3374/23 вказав наступне:
- висновок експерта, складений в рамках кримінального провадження на виконання рішення органу досудового розслідування, є допустимим письмовим доказом у справі, за умови, що експерт є атестованим і попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок;
- копія висновку експерта має бути належним чином засвідчена;
- для прийняття копії висновку експерта не потрібно окремого дозволу слідчого чи вироку суду у кримінальному провадженні;
- цей доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює копію висновку експерта у сукупності з іншими доказами у справі;
- сторони мають право надати суду докази на спростування висновку експерта, клопотати про виклик експерта до суду; про призначення додаткової або повторної експертизи тощо.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Верховний Суд зазначав, що стандарт доказування вірогідність доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Заперечення відповідача щодо непроведення Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області щодо нього заходів державного нагляду (контролю) не спростовують факту виявленої незаконну рубку 106 дерев, у кварталі 1 виділах 22,23 кварталі 2 виділах 21,25,30, на території Ільницького ліництва НІШ «Зачарований край» з огляду на ту обставину, що означена незаконна рубка дерев встановлена в межах кримінального провадження за участю представників Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та посадових осіб відповідача внаслідок проведення огляду, а зазначені вище документи (протокол огляду, відомість попневого переліку) містять інформацію, яка входить до предмету доказування у даній справі.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до задоволення в заявленому обсязі.

ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород та Ясінянської селищної ради, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська до відповідача – Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі: філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Ужгород про стягнення суми 4 562 475,11 грн підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Національного природного парку “Зачарований край” (90130, Закарпатська обл., Хустський р-н, село Ільниця, вул.Партизанська, будинок б/н, код ЄДРПОУ 36484564) до спеціального фонду місцевого бюджету Іршавської міської ради Закарпатської області (90100, Закарпатська обл., Хустський р-н, місто Іршава, пл.Народна, будинок 2, код ЄДРПОУ 35443553) суму 338 178,00 грн (триста тридцять вісім тисяч сто сімдесят вісім гривень 00 коп.) шкоди завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
3. Стягнути з Національного природного парку “Зачарований край” (90130, Закарпатська обл., Хустський р-н, село Ільниця, вул.Партизанська, будинок б/н, код ЄДРПОУ 36484564) на користь Закарпатської обласної прокуратури (вул. Коцюбинського, 2-а, м. Ужгород, 88000, код ЄДРПОУ 02909967) суму 5 072,67 грн (п`ять тисяч сімдесят дві гривні 67 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.08.2026.

Суддя О. Ф. Ремецькі