Справа № 621/2355/26 
Провадження № 2/621/2105/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

18 серпня 2026 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя Вельможна І. В.,
секретар судового засідання – Лацько А. В.,
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ", 
представник позивача – Руденко К. В.,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в:
30.06.2026 від представника ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ", через систему "Електронний суд", до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 28877 від 21.02.2025 у загальному розмірі 44 800 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.
На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 21.02.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 28877 згідно умов якого, останній отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн., строком на 730 днів (до 21.02.2027), шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "ПУМБ" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних).
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". 
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" (далі – Правила), викладені для загального доступну https://procent.com.ua/uk/about_usт в мережі Інтернет на сайті.
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних).
Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 730 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні і 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору (Графік платежів).
Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування і кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Таким чином, у межах строку кредитування Відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу проценти періодичними платежами кожні 20 днів.
Починаючи з 13.03.2025 відповідач має обов?язок незалежно від пред?явлення вимоги Позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов?язань не сплачує її.
Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 21.02.2025, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань.
Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 21.02.2025 по 07.05.2026.
Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування".
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 22.05.2026 за відповідачем рахується заборгованість, яка складається з заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у період з 21.02.2025 по 07.05.2026, які нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом, у розмірі 30 800 грн 00 коп.; штрафу за порушення умов Кредитного договору у розмірі 14 000 грн 00 коп.
Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.07.2026 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28.07.2026, частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
20.07.2026 до суду надійшла витребувана, відповідно до ухвали суду від 10.07.2026, інформація.
28.07.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідача судове засідання відкладено на 18.08.2026.
18.08.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно.
Представник позивача Руденко К. В, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу зареєстрованого місця проживання, один з яких повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою "адресат відсутній", та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки ОСОБА_1 не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Даними Кредитного договору № 28877 від 21.02.2025, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 28877 від 21.02.2025, Інформаційного повідомлення (додаток № 2, №3 до кредитного договору № 28877 від 21.02.2025), паспорта споживчого кредиту, листом директора ТОВ "ПЕЙТЕК" № 20260526-951 від 26.05.2026 щодо успішного переказу коштів за кредитним договором, правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ",інформації наданої АТ "ПУМБ" на виконання ухвали суду від 10.07.2026 в частині витребування доказів, підтверджується, що 21.02.205 між ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 28877, відповідно до якого, останній отримала кредит у розмірі 7 000 грн 00 коп., строком на 730 днів. Процентна ставка за користування кредитом – 1,00% від суми кредиту за кожен день  (365,00% річних), періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 20 днів. Договір містить електронний підпис ОСОБА_1 в якості позичальника (а. с. 12-22, 31-35, 58-61).
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком № 1 до кредитного договору № 28877 від 21.02.2025, загальна вартість кредиту – 58 100,00 грн., з яких тіло кредиту – 7 000 грн 00 коп., проценти – 51 100 грн 00 коп.
При цьому, позивач просить стягнути прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 21.02.2025 по 07.05.2026 та не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування".
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 21.02.2025 між ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" та ОСОБА_1 кредитного договору № 28877, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором позики.
Як вбачається з Договору № 28877 від 21.02.2025, сума кредиту склала 7 000 грн 00 коп., строк кредиту 730 днів, 1% процентна ставка відсотків в день.
Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості, який не спростовано відповідачем.
Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 30 800 грн 00 коп. за період з 21.02.2025 по 07.05.2026.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 14 000 грн 00 коп., суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 нараховано – 14 000 грн 00 коп., як штрафу, під час дії воєнного стану на території України.
Крім того, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що вимагається до стягнення 14 000 грн 00 коп. - штрафу, щодо якої позичальника ОСОБА_1 під час дії воєнного стану звільнено від відповідальності, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" в частині стягнення вказаної суми.
Також суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункти 17, 18), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69), відповідно до яких якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять одно предметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України; спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України.
Так, суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а не пункт 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" як на цьому наполягає позивач. В цій частині доводи позивача зводяться до довільного тлумачення норм права, на власну користь.
За таких обставин, позовна заява ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 28877 від 21.02.2025 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 21.02.2025 по 07.05.2026 у розмірі 30 800 грн 00 коп.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження факту понесених судових витрат представником позивача до матеріалів справи було надано: Договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024, довіреність, акт приймання-передачі наданих послуг № 130 від 26.01.2026, витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі наданих послуг № 144 від 30.06.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі, пропорційному до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ", заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 21.02.2025 по 07.05.2025, які нараховані відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 28877 від 21 лютого 2025 року, у розмірі 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" 1 830 (одну тисячу вісімсот тридцять) грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 6 875 (шість тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене та підписане 18.08.2026.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ", місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ: 03124.
Відповідач – ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Головуючий: