Справа № 711/9287/26
Номер провадження 1-кп/711/537/26

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026250310001580 від 07.06.2026 року відносно: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, м. Катеринбурга, українця, громадянина України, працюючого фахівцем соціальних робіт благодійного фонду «Право на захист», розлученого, який на утриманні має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю, учасником бойових дій, депутатом - не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, 
за участі обвинуваченого – ОСОБА_5 , 
потерпілого – ОСОБА_7 , суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 06.06.2026 року, близько 22 години 50 хвилин, знаходячись за адресою: м. Черкаси, вул. Юрія Іллєнка 1, поблизу відділення «Нової Пошти» № 2, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс йому один удар в ділянку голови ліворуч за допомогою предмету, ззовні схожого на биту. 
Унаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 травму голови у вигляді: перелому тім`яної кістки з розповсюдженням на луску та соскоподібний відросток скроневої кістки зліва, рани лівої скроневої ділянки, які відповідно до висновку експерта № 02-01/635 від 26.08.2026 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя як в момент заподіяння так і в своєму клінічному протіканні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, але від дачі детальних показів відмовився у відповідності до ст.63 Конституції України. В скоєному щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати. Дуже шкодує, відшкодував завдану шкоду потерпілому.
Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.
Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно ч.5 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працюючий, розлучений, маючого на утриманні малолітню доньку, також має на утриманні матір інваліда 2 групи, не є особою з інвалідністю, на консультативному та диспансерному нагляді у лікаря нарколога не перебуває, амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра не одержує, по місцю роботи характеризується позитивно, волонтер, має неодноразові подяки та нагороди за волонтерську діяльністю, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому, добровільно надає допомогу ЗСУ, вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудив свою поведінку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Також суд враховує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час закінчився та підстав для обрання суд не вбачає.
Підлягає до зарахування в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2026 року по 09.06.2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Скасувати арешт накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2026 року (справа 712/7764/26), а саме на мобільний телефон «Samsung S21» в корпусі білого кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору, в телефоні встановлено сім картку мобільного нoмepy НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; футболка блакитного кольору з плямистим малюнком, короткий рукав типу поло, світло блакитні джинси які належать ОСОБА_5 .
Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 349, 368-371, 374,615 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_5  винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_5  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2026 року по 09.06.2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час закінчився та підстав для обрання суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Скасувати арешт накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2026 року (справа 712/7764/26), а саме на мобільний телефон «Samsung S21» в корпусі білого кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору, в телефоні встановлено сім картку мобільного нoмepy НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; футболка блакитного кольору з плямистим малюнком, короткий рукав типу поло, світло блакитні джинси які належать ОСОБА_5 .
Речові докази:
Змив речовини бурого кольору на пандусі відділення «Нової Пошти» № 2; змив речовини бурого кольору з пакету, що знаходився під столом; пляшка об`ємом 0,5 л «Calarasi» з нашаруванням речовини бурого кольору, які вилучені за адресою: м. Черкаси, вул. Юрія Іллєнка, 1, а саме поблизу приміщення відділення «Нової Пошти» № 2, передані до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області – знищити після вступу вироку в законну силу;
Мобільний телефон «Samsung S21» в корпусі білого кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору, в телефоні встановлено сім картку мобільного нoмepy НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; футболка блакитного кольору з плямистим малюнком, короткий рукав типу поло, світло блакитні джинси які належать ОСОБА_5 , передані до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області – повернути власнику ОСОБА_5 ;
Завірена копія карти виклику ШМД № 748 від 06.06.2026; завірена копія картки виклику швидкої медичної допомоги № 757 від 06.06.2026; завірена копія карти виїзду швидкої медичної допомоги 06.06.26-А748 від 06.06.2026; оптичний CD диск з аудіозаписами виклику – зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
Металевий предмет чорно-синього кольору, схожий на биту, з рукояткою сірого кольору, переданий до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області – знищити після вступу вироку в законну силу;
Медична карта стаціонарного хворого № 11575 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – повернуто до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ЧОР» - залишити власнику за належністю.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий:       ОСОБА_1