Справа № 299/1532/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

11 серпня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ТзОВ «ФК «Вектор Плюс», та ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2025 року у справі №299/1532/25 (Головуючий: Трагнюк В.Р.), -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2025 року ТзОВ "ФК "ВЕКТОР ПЛЮС" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.06.2008 року між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «СВЕДБАНК», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0602/0608/98-005, на підставі якого останній отримав кредит в розмірі 30000 доларів США, зі сплатою 11,9 % річних та зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування даним кредитом у розмірі 11,9 % річних строком до 07.06.2018 року.
Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «СВЕДБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №0602/0608/98- 005-Р-1 від 09.06.2008 року, згідно якого остання зобов`язалася відповідати за порушення зобов`язання позичальником.
28 листопада 2012 року між ПАТ «СВЕДБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» (далі – ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС»/Товариство) укладено Договір факторингу №15, згідно умов якого банком на користь ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» було відступлено право вимоги, зокрема, за Кредитним договором №0602/0608/98-005 та договорами забезпечення по кредиту.
Відтак, з 28.12.2012 року кредитором за кредитним договором №0602/0608/98-005 стало ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС».
Позичальник ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03.07.2014 у нього утворилася заборгованість у розмірі 51 538,50 доларів США, що по курсу НБУ становило 610 215,84 грн, з яких 28.250,00 доларів США (334 480,00 грн) за кредитом; 13 127,63 доларів США (155 431,14 грн) за відсотками; 10 160,87 доларів США (120 304,70 грн) - пеня.
У зв`язку із зазначеним, у 2014 році ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» зверталося до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором.
Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2014 року у справі №299/2540/14-ц позов ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором в сумі 610 215,84 гривень та 3 654,00 гривень судового збору.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович задоволено частково. Заочне рішення Виноградівського районного суду від 02 вересня 2014 року змінено, викладено резолютивну частину рішення у новій редакції. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором №0602/0608/98-005 від 09.06.2008 у розмірі 156 880,00 гривень, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором №0602/0608/98-005 від 09.06.2008 в розмірі 453 335,84 гривень, з яких 177 600,00 гривень за кредитом, 155 431,14 гривень за відсотками, 120 304,70 гривень – пеня і стягнуто судові витрати.
На даний час рішення суду у справі №299/2540/14-ц в повному обсязі не виконано.
Позивач зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Із дати пред`явлення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» позову у справі №299/2540/14-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 610 215,84 грн.
Із врахування викладеного, позивач просив стягнути передбачені статтею 625 ЦК України за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року інфляційні втрати 277 309,02 грн. та 3% річних – 90587,19 грн., що складає загальну заборгованість 367 896,21 грн.
Рішенням Виноградівського районного суду від 07 жовтня 2025 року позов ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», інфляційні втрати в розмірі 12 648,50 грн. та 3 % річних в розмірі 3881,18 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», інфляційні втрати в розмірі 36550,34 грн. та 3 % річних в розмірі 11215,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», судовий збір у розмірі по 1514,00 грн. з кожного.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення у частині відмови у задоволенні їх позовних вимог та задовольнити позовні вимоги, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судове рішення Закарпатського апеляційного суду у справі №299/2540/14-ц ухвалене 29 квітня 2021 року, набрало законної сили і саме з 29.04.2021 р. по 23.02.2022 р. слід перерахувати по кожному із боржників окремо інфляційні витрати та відсотки річних. Рішення Виноградівського районного суду від 02.09.2017 року не було скасовано, а лише за постановою суду апеляційної інстанції змінено, шляхом викладення резолютивної частини у новій редакції, а отже рішення 2014 року зберегло свою юридичну силу до моменту зміни, а не втратило її наслідок скасування. При визначенні періоду для нарахування інфляційних втрат і 3% річних, суд має врахувати весь період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, оскільки рішення від 2014 року залишилось чинним і виконувалося до моменту зміни його резолютивної частини.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким зменшити розміри 3% річних, заявлених до стягнення на підставі ст.. 625 ЦК України, щодо солідарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 – до 1.0% річних, щодо окремої відповідальності ОСОБА_2 – до 1.0% річних, зменшити розмір інфляційних витрат, заявлених до стягнення, до 2000 грн. солідарно з відповідачів, як таких, що відповідають принципам справедливості, пропорційності та компенсаторного характеру відповідальності. Посилаючись на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, коли здійснив стягнення сум у більшому обсязі, ніж це передбачалося реальним розміром зобов`язання, визначеним рішенням суду 2021 року. Суд не навів у рішенні достатньої мотивації для відхилення заперечень відповідачів і не пояснив, чому не застосував позицію Верховного Суду щодо можливості зменшення 3% річних. Суд не врахував статус поручителя ОСОБА_1 , так як вона не є основним боржником і не отримувала коштів, тобто не мала прямої вигоди від кредиту. Рішення створює надмірне фінансове навантаження на сторону відповідачів, зокрема на пенсіонерів, що суперечить принципам справедливості та пропорційності. Суд фактично перетворив компенсаційний механіз (3% річних) на каральний, що суперечить правовій природі цієї норми.
Розгляд справи проводився у режимі відео конференції.
Заслухавши пояснення представника ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС»-Пивоварова в.І. який підтримав доводи, викладені ними в апеляційній скарзі, а в апеляційній скарзі ОСОБА_4 відмовити, представника ОСОБА_1 – адвоката Суязової Г.В., яка просить задовольнити подану ними апеляційну скаргу, а в апеляційній скарзі ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» відмовити, перевіривши матеріали справи судова колегія приходить до наступного висновку.
ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату час, і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.
Встановлено, що заочним рішенням Виноградівського районного суду у справі № 299/2540/14-ц від 02.09.2014 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором в сумі 610.215,84 грн. та 3.654,00 грн. судового збору.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29.04.2021 по цивільній справі № 299/2540/14-ц змінено заочне рішення Виноградівського районного суду від 02.09.2014 року та викладено резолютивну частину рішення у новій редакції, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором №0602/0608/98-005 від 09.06.2008 у розмірі 156 880,00 гривень, що є заборгованістю за тілом кредиту та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором №0602/0608/98-005 від 09.06.2008 в розмірі 453 335,84 гривень, з яких 177 600,00 гривень за кредитом, 155 431,14 гривень за відсотками, 120 304,70 гривень - пеня.
Дане рішення суду у справі №299/2540/14-ц у повному обсязі не виконано.
Отже, вищезазначеним рішенням суду апеляційної інстанції визначено заборгованість ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором №0602/0608/98-005 від 09.06.2008 року, яка підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача.
Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку із визначеною заборгованістю відповідачів перед ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» по рішенню суду та з урахуванням уточнених позовних вимог від 19.05.2025 року підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь позивача 323 444 81 грн. із розрахунку заборгованості наданого позивачем та додаткова сума 47 765 грн. 74 коп. та з урахуванням сплаченої на 29.04.2021 року суми 10869, 89 грн.
Також, судова колегія зазначає, що основна сума заборгованості солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнута постановою Закарпатського апеляційного суду від 29.04.2021 р. 29.04.2021 р. до 23.02.2022 р. становить 156 880 00 грн.
Інфляційні витрати за останній період (29/04/2021 - 23/02/2022) індекс інфляції становить: квітень 2021 101,30, травень 2021 100,20, червень 2021 100,10, липень 2021 99,80, серпень 2021 101,20, вересень 2021 100,90, жовтень 2021 100,80, грудень 2021 100,60, січень 2022 101,30, лютий 2022 101,60.
Розрахунок повинен здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIС (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.08062530.
За таких обставин, Інфляційне збільшення становить: 156 880,00 x 1.08062530 – 156 800 = 12 648,50 грн. грн.
При стягненні 3% річних слід зауважити сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення і період прострочення грошового зобов`язання: з 29/04/2021 до 23/02/2022 становить 301 день.
Розрахування суми боргу за формулою – 156 880, 00 x 3 % x 301 : 365 : 100 = 3881,17 грн.
Таким чином, сума боргу з ОСОБА_1 становить 3% річних 3881,17 грн. та інфляційні витрати – 12648,50 грн.
При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення відповідно до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги слід задовольнити частково з вищезазначених підстав.
Крім того, в умовах воєнного стану строк звернення до суду було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2023 року – перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
Судові витрати відповідно до ст..ст. 133,141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» у розмірі 8198,45 грн. а з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» у розмірі 1514 00 грн. сплаченого судового збору.
Разом з тим, відповідачами не надано суду достатні та переконливі докази, які б давали суду можливість зменшити суму інфляційних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 626 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Вектор Плюс», та ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду від 07 жовтня 2025 року скасувати.
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» - 323 444,81 грн. інфляційних витрат та 3 % річних та 47765 грн. 74 коп. заборгованості.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» 12648,10 грн. інфляційних витрат та 3881,18 грн. 3 % річних .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Вектор Плюс»- 8198,45 грн. судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Вектор Плюс»- 1514,00 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 серпня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ