П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/6890/26

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А. А.
Місце ухвалення рішення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив суд: 
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄРДПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄРДПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до відомостей з Витягу Резерв +. Перевіряючи застосунок “Резерв+” позивачу стало відомо, що відповідно до інформації наявної в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів він з 27.01.2026 року перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку. 19.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 в інтересах позивача направлено адвокатський запит вих. № 1902 від 19.02.2026 року щодо надання інформації про вручення позивачу повісток, про складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення. 28.02.2026 року представником позивача отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1221/02/970 від 28.02.2026 року на адвокатський запит, в якій вказується, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач обліковується як порушник правил військового обліку у зв`язку з неприбуттям за мобілізаційним розпорядженням № 447 від 09.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тому 10.02.2026 року до відділення поліції № 1 (смт. Іванівка) Березівського РВП ГУНП в Одеській області було направлено електронне звернення № Е4666949 щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Як зазначає позивач, відповідач не надав доказів про наявність адміністративних матеріалів щодо порушення позивачем правил військового обліку, а також доказів відправки та вручення мобілізаційного розпорядження. За таких обставин, позивач вважає, що відсутні підстави для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення ним правил військового обліку.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що предметом спору було виключно питання: чи мав суб`єкт владних повноважень законні повноваження внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку за відсутності будь-якого рішення компетентного органу, яким встановлено факт такого порушення
У даній справі відповідач вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про те, що Позивач є порушником правил військового обліку. Разом із тим ні судом, ні відповідачем не наведено жодної норми Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка прямо передбачає можливість внесення до Реєстру саме такого виду відомостей.
Вказує, що сам відповідач визнав відсутність будь-якого процесуального документа, який би встановлював факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення. Попри це, відповідач уже визначив Позивача як особу, яка порушила правила військового обліку, та вніс відповідну інформацію до Реєстру.
Звертає увагу Суду, що матеріали справи не містять даних про притягнення позивача до відповідальності за порушення правил військового обліку, а відтак й дії щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення Позивачем правил військового обліку та його розшук є протиправними.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_3 , та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджується даними з електронного військово-облікового документу Резерв+. 
Відповідно до електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+, сформованого позивачем 11.03.2026 року, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним; Солдат, ВОС 100915; інформація про відстрочку відсутня; Постанова ВЛК: Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Дата ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 ; Адреса проживання: АДРЕСА_3 . Дата уточнення даних 10.12.2024.
Також наявні відомості щодо звернення органу ТЦК та СП до Нацполіції, а саме: Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП. Дата звернення: 10.02.2026. Порушення правил військового обліку.
19.02.2026 року в інтересах позивача його представником поданий адвокатський запит начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати наступну інформацію: 
1. Надати інформацію чи вручалися уповноваженими ІНФОРМАЦІЯ_1 особами будь-які повістки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
2. Якщо будь-які повістки вручалися, то вказати які саме повістки та надати копії цих повісток з підтвердженням про вручення їх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
3. Повідомити чи складався протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
4. У разі, якщо протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 складався – надати належним чином завірену копію. 
5. Повідомити чи виносилась постанова по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
6. У разі, якщо постанова у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 виносилась – надати належним чином завірену копію. 
7. Повідомити чи було направлено звернення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 до органів Національної поліції України та на підставі чого. 
8. Просимо у відповіді надати роз`яснення стосовно кожного поставленого питання окремо.
Листом за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.02.2026 року вих. №1221/02/970 надано відповідь на адвокатський запит, якою повідомлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 обліковується як порушник правил військового обліку у зв`язку з неприбуттям за мобілізаційним розпорядженням № 447 від 09.02.2026р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тому 10.02.2026 року до відділення поліції №1 (смт. Іванівка) Березівського РВП ГУНП в Одеській області було направлено електронне звернення № Е4666949 щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Облік громадянина ОСОБА_1 , як порушника правил військового обліку здійснюється в інформаційній системі на підставі наявних облікових відомостей та факту неприбуття за мобілізаційним розпорядженням і не є заходом адміністративного стягнення. Станом на дату розгляду запиту протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом неприбуття за мобілізаційним розпорядженням не складався, провадження у справі про адміністративне правопорушення не відкривалося та постанова не виносилась. 
У листі роз`яснено, що для виключення ОСОБА_1 з реєстру порушників правил військового обліку необхідне його особисте прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 для усунення зазначеного порушення. 
У додатках позивачу надіслано копію розпорядження № 447 від 09.02.2026 року.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як орган ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, діяв у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений законодавством, здійснивши фіксацію та актуалізацію відомостей щодо позивача шляхом внесення відомостей про порушення правил військового обліку позивачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому прийшов до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно ч.ч.1, 3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною 5 статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).
23.02.2022р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №154, якою затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154).
Відповідно до пункту 1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 Положення №154 встановлено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Абзацом другим пункту 14 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та ІНФОРМАЦІЯ_9 , районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
На виконання ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (п.3 Порядку №1487).
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом (п.19 Порядку №1487).
Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів наведені у Додатку 2 до Порядку №1487 (далі - Правила).
Відповідно до п.2 Правил, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, серед іншого, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
Пунктами 3 та 4 Правил встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП).
Громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на базову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.
Зокрема, ст.ст. 210 та 210-1 КУпАП регламентують відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема:
- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
- організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
- організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;
- розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);
- повідомляють органам досудового розслідування про факти, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення громадянами, які ухиляються від військового обліку або навчальних та спеціальних зборів, призову на базову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (додаток 19);
- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Отже, до компетенції районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, серед іншого, належить: розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальної інформації.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти), визначає Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від №1951-VIII.
Відповідно до вимог ст.1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Одним із основних завдань Реєстру є інформаційне забезпечення громадян України відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (п.3 ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 п. 12 розділу III «Відомості, що вносяться до Реєстру»), передбачено, що отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв+ надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.
Згідно зі ст. 14-1 Закону України № 1951-VІІІ електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Вказаний кабінет реалізовано у форматі застосунку Резерв+.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
Так, щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, то колегія суддів зазначає, наступне.
Згідно матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Іванівка).
Відповідно до відомостей із застосунку “Резерв+” ОСОБА_1 є військовозобов`язаним; Солдат, ВОС 100915; інформація про відстрочку відсутня; Постанова ВЛК: Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Дата ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 ; Адреса проживання: АДРЕСА_3 . Дата уточнення даних 10.12.2024.
Також наявні відомості щодо звернення органу ТЦК та СП до Нацполіції, а саме: Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП. Дата звернення: 10.02.2026. Порушення правил військового обліку.
Відповідач вказував, що позивач систематично порушував правила військового обліку, зокрема, зазначає, що позивач до 05.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд для визначення придатності до військової служби, та не прибув за мобілізаційним розпорядженням № 6481862 від 26.01.2026 та №447 від 09.02.2026 до ТЦК та СП для проходження ВЛК, чим порушив правила військового обліку.
Апелянтом вказано, що суд першої інстанції зосередився на дослідженні питаннь, які не відносяться до спору, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо внесення інформації до Реєстру та звернення до органів поліції, а не питання належного виконання позивачем обов`язків військового обліку, а саме предметом спору є те питання, чи мав суб`єкт владних повноважень законні повноваження внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку за відсутності будь-якого рішення компетентного органу, яким встановлено факт такого порушення.
Так, колегія суддів зазначає, що згідно з п.20-1 ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених ч.1,3 ст.22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Стаття 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, ст.210-1 за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно зі ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Таким чином, процес притягнення особи до адміністративної відповідальності - це законодавчо врегульована процедура КУпАП, що включає виявлення (фіксацію) правопорушення, складання протоколу у встановлених КУпАП випадках, розгляд справи уповноваженим органом, винесення постанови та її виконання.
Відповідно КУпАП регламентує процедуру притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, визначаючи уповноважені органі, які фіксують (виявляють) вказані адміністративні правопорушення, розглядають та виносять постанови про накладення адміністративного стягнення або приймають інше рішення.
Відповідно до ст.235 КУпАП такими уповноваженими органами щодо адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ТЦКСП).
Процедура притягнення до адміністративної відповідальності завершується відповідно до ст.284 КУпАП прийняттям уповноваженим органом постанови: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.
Постанова про закриття справи відповідно до ст.284 КУпАП виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу (в якій зазначено, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення).
Постанова уповноваженої особи може бути оскаржена до суду.
Судом встановлено, що відносно позивача не прийнята будь-яка постанова, оскільки він до органів ТЦК не з`явився, навіть після внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про те, що він є особою, яка порушила правила військового обліку.
Колегія суддів звертає увагу, що РТЦКСП відповідно до норм КУпАП є уповноваженими органами розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, та встановлювати наявність або відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення щодо порушення правил військового обліку. Встановлений нормами КУпАП порядок розгляду справ передбачає як права та обов`язки уповноваженого органу та і права та обов`язки особи, яка притягується до відповідальності.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має обсяг прав, які визначені ст.268 КУпАП, у тому числі подавати докази, пояснення, оскаржувати прийняте рішення.
З урахуванням всіх обставин наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення щодо порушення правил військового обліку встановлюється саме під час розгляду справи уповноваженим органом.
Колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача, що він не вчиняв адміністративних правопорушень, оскільки відсутність складу правопорушення має бути встановлено компетентним, уповноваженим органом - РТЦКСП, або судом, але лише в порядку судового контролю за прийнятим рішенням.
В рамках даної справи, колегія суддів звертає увагу на те, що сама по собі наявність у застосунку «Резерв+» примітки Порушення правил військового обліку не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210-1 КУпАП. Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з порушенням вимог закону, позивач підлягає доставці до відповідного органу ТЦК та СП для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Позначка «порушник правил військового обліку» є технічним статусом, що відображає об`єктивний стан виконання громадянином його військового обов`язку на поточний момент.
Цей статус не є стягненням чи штрафом. Він лише сигналізує системі та операторам ТЦК, що за даною карткою є невиконане зобов`язання (наприклад, не пройдено ВЛК у визначений строк). 
В той же час, вимогами ч.3 ст.38 Закону №2232-ХІІ визначено, що органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, на переконання колегії суддів, сама по собі наявність у застосунку “Резерв+” примітки “Порушення правил військового обліку” не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210-1 КУпАП. Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з порушенням вимог закону, позивач підлягає доставці до відповідного органу ТЦК та СП для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що вірно зазначено судом першої інстанції.
З урахуванням вказаного, відповідачем, використовуючи інформаційно-комунікаційну систему, було внесено відомості щодо позивача, в якості способу його інформування.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що самі по собі відомості про порушення правил військового обліку не є тотожними відомостями про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окремо слід також зауважити, що управління відомостями в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, повідомлення про зміни відбувається через органи державної влади та місцеві органи влади, а не через суд, адже судове рішення не може слугувати механізмом для автоматичного внесення змін в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому обраний апелянтом спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача виключити інформацію з реєстру, на думку колегії суддів, втручатиметься в дискреційні повноваження, покладені на органі територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Так, згідно даних з електронного військово-облікового документу Резерв+, ОСОБА_1 ВЛК проходив 28.11.2022 та за постановою ВЛК непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. 
Згідно обставин справи, після 28.11.2022 позивач ВЛК не проходив.
Враховуючи, що постанова ВЛК під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду, а також запровадження Законом № 3621-IX та Законом № 4235-IX присічних строків для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, суд дійшов висновку, що позивач, не виконавши обов`язку щодо проходження ВЛК у зазначені строки, дійсно порушив правила військового обліку.
Крім того, як встановлено судом, позивач не виконав мобілізаційні розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 (Іванівка) № 6481862 від 26.01.2026 та №447 від 09.02.2026, що також є порушенням правил військового обліку.
Внаслідок таких порушень у військово-обліковому документі позивача наявні відомості про порушення правил військового обліку.
В свою чергу, згідно з Порядком організації та ведення військового обліку (Постанова КМУ № 1487) та Постановою КМУ № 560, ТЦК зобов`язаний оперативно реагувати на факти ігнорування мобілізаційних розпоряджень та повісток на ВЛК.
Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про те, що виключно наявність протоколу про адміністративне правопорушення є підставою для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення військового обліку, є безпідставними та не свідчать про протиправність дій відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як орган ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, діяв у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений законодавством, здійснивши фіксацію та актуалізацію відомостей щодо позивача шляхом внесення відомостей про порушення правил військового обліку позивачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
При цьому, колегія суддів також акцентує увагу на необхідності розмежування понять матеріального складу адміністративного правопорушення та порушення правил військового обліку. Правила військового обліку є сукупністю встановлених Законом № 2232-XII обов`язків, порушення яких є об`єктивним юридичним фактом, що виникає в момент невиконання особою конкретної вимоги (зокрема, неявки за повісткою), незалежно від моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Тобто правила військового обліку є цілісною системою встановлених Законом № 2232-XII та Порядком № 1487 обов`язків, виконання яких має безумовний та безперервний характер, а порушення цих правил є об`єктивним юридичним фактом, що виникає безпосередньо в момент невиконання особою конкретної вимоги закону або законного розпорядження органу військового управління, зокрема, неявки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за належним чином надісланою повісткою. Такий юридичний факт існує незалежно від моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки адміністративна відповідальність за статтями 210, 210-1 КУпАП є лише формою державного реагування на вже вчинене правопорушення, а не підставою для виникнення статусу особи як такої, що порушила правила військового обліку.
Отже, відмітка в реєстрі «Оберіг» або звернення ТЦК та СП до органів поліції щодо доставлення особи є наслідком саме зафіксованого об`єктивного факту ігнорування військового обов`язку, що за своєю правовою суттю є реалізацією превентивних та виконавчих функцій у сфері мобілізаційної підготовки, а не актом притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні КУпАП.
Ведення військового обліку — це інформаційно-реєстраційна функція. Фіксація в Реєстрі «Оберіг» відомостей про те, що особа не пройшла ВЛК або ігнорувала мобілізаційне розпорядження, є відображенням об`єктивного та фактичного стану виконання (чи невиконання) особою її конституційного обов`язку (ст. 65 Конституції України). Для фіксації технічного статусу невиконання обов`язку постанова КУпАП не є обов`язковою.
Отже, доводи апелянта про те, що внесення даних можливе лише після винесення постанови за ст. 210 КУпАП, ґрунтуються на хибному ототожненні двох різних правових процедур.
За таких обставин, з огляду на те, що Позивач до органів ТЦК та СП не з`явився, чим унеможливив завершення процедури розгляду справи про адмінправопорушення, дії Відповідача щодо актуалізації даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом виставлення відповідного статусу є правомірними, обґрунтованими та такими, що вчинені в межах повноважень.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України. 
Повний текст постанови складено та підписано 15 вересня 2026 року. 

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова