Справа №583/833/26
Номер провадження 22-ц/816/2421/26
Категорія - 63

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Черних О.М. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Замченко А.О.,
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.
в присутності представника позивачки – адвоката Мневця Олександра Миколайовича
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми та в режимі відеоконференції у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2026 ухваленого під головуванням судді Савєльєвої А.І. у справі № 583/833/26 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання зарахувати на квартирний облік,
УСТАНОВИВ :
1.Описова частин
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання зарахувати на квартирний облік.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та проживає в кв. АДРЕСА_1 , в яку вселилась як член сім`ї військовослужбовця. 
Зазначила, що квартира, перебуває в комунальній власності територіальної громади міста та обліковується на балансі управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради в складі будинку, її внесено до інвентаризаційного опису службових квартир, що перебувають на обліку в КЕВ м. Суми станом на 01.01.2025 року під № 101. 
Вказала, що за нею на праві власності не зареєстровано жодного об`єкта нерухомого майна, проживає у службовому житлі, житлові чеки нею не використані, не перебуває на квартирному обліку, що ведеться виконавчим комітетом Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області. 
Зазначила, що квартира, в якій вона проживає є службовою, складається з двох кімнат, житлова площа – 31,7 кв.м, отже вона забезпечена жилою площею нижче за рівень, визначений ст. 47 ЖК України та п. 53 розділу ІІ Правил від 11.12.1984. У зв`язку з чим вона 28.11.2025 звернулась до виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області із заявою про зарахування її на квартирний облік.
Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області від 19.12.2022 № 291 «Про склад комісій та інших дорадчих органів при виконавчому комітеті міської ради» їй було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік.
Вважає, що відмова відповідача безпідставна та така, що порушує її права, а тому просила суд:
визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області у зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік, оформлену протоколом №8 засідання громадської комісії засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Охтирської міської ради від 18.12.2025;
зобов`язати виконавчий комітет Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції. 
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2026 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 забезпечена житловою площею більше встановленого мінімального рівня жилої площі у Сумській області, при цьому суд першої інстанції вказав, що виконавчий комітет Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області відмовляючи позивачці в зарахуванні на квартирний облік, діяв у межах своїх дискреційних повноважень, виходячи з передбачених чинним законодавством підстав.
Короткий зміст апеляційної скарги
05.06.2026 через систему «Електронний суд» представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Ткачук В.П. не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи.
Так, зазначає, що суд першої інстанції посилався на дискреційні повноваження відповідача, проте судом не надано оцінку тому факту, що квартира, в якій на даний час проживає позивачка є службова.
Вказав, що право користування службовим житлом обмежується часом, тобто проживання ОСОБА_1 у службовій квартирі є тимчасовим, а висновок суду про забезпеченість останньої житлом – юридично неспроможними 
На підставі викладеного просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2026 справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 16.06.2026 відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 16.06.2026 у справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Позиція апеляційного суду 
У судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 , представника виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст.ст.371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників, які не з`явились 
2. Мотивувальна частина
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивачки – адвоката Мневця О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Мотиви з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України. 
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що відповідно талону до ордеру №23 від 19.01.1987, виданому в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони СРСР, ОСОБА_2 з сім`єю, яка складається з дружини ОСОБА_1 , 1954 року народження, сина ОСОБА_3 , 1974 року народження, сина ОСОБА_4 , 1981 року народження, набув права зайняти 2- кімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 . Житлова площа - 31, 7 кв. м (а.с. 12).
Згідно з листом Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.01.2026 року № 370/2/153 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 внесено до інвентаризаційного опису службових квартир, що перебувають на обліку в КЕВ м. Суми станом на 01.01.2025 під № 101. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за №120/32472 (зі змінами), службові житлові приміщення не підлягають приватизації, обміну, розділу, бронюванню (а.с. 11).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована з 20.11.1992 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).
З копії поквартирної картки вбачається, що наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який був прописаний у цій квартирі з 11.02.1987 по 22.11.1994, дружина наймача – ОСОБА_1 прописана у квартирі з 11.02.1987 по теперішній час, син наймача – ОСОБА_3 був прописаний з 19.07.1991 до 22.12.1992, а потім з 13.02.1996, син наймача – ОСОБА_4 був прописаний з 04.12.1997 по 24.04.2008 (а.с. 13).
ОСОБА_1 не перебуває на квартирному обліку, що ведеться виконавчим комітетом Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується довідкою, виданою 27.11.2025 начальником управління капітального будівництва та житлово – комунального господарства (а.с. 14).
Як вбачається з копії довідки №375 від 10.12.2025, виданої директором КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт», по даним КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» згідно матеріалів інвентарної справи на нерухоме майно по АДРЕСА_3 , станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_4 – відсутня (а.с. 15).
З інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_1 на праві власності не зареєстровано жодного об`єкта нерухомого майна (а.с. 10).
Згідно з копією довідки №1826/03 від 19.12.2025, виданої начальником Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради квартира АДРЕСА_1 , перебуває в комунальній власності територіальної громади міста та обліковується на балансі управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області в складі будинку ( а.с. 16).
Відповідно до листа на ім`я ОСОБА_1 , направленого виконавчим комітетом Охтирської міської ради за підписом міського голови Кузьменка П.П., її питання було винесено на розгляд громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Охтирської міської ради, яка затверджена рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2022 № 291 «Про склад комісій та інших дорадчих органів при виконавчому комітеті міської ради», яке відбулося 18.12.2025. За результатами розгляду повідомлено позивачку, що її питання не було підтримано комісією (а.с. 17).
Згідно витягу з протоколу №8 від 18.12.2025 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Охтирської міської ради, яка затверджена рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2022 №291 «Про склад комісій та інших дорадчих орган при виконавчому комітеті міської ради» питання щодо зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік на засіданні виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області не підтримано (а.с. 19).
Мотивувальна частина та застосовані норми права
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи із того, що позивачка забезпечена житловою площею більше встановленого мінімального рівня жилої площі у Сумській області, і виконавчий комітет Охтирського району Сумської області діяв в межах своїх дискреційних повноваженнях. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 9 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначені статтею 34 ЖК УРСР. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:
1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;
2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;
3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;
4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;
5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;
6) які проживають у гуртожитках.
Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством.
Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.
Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів (стаття 36 ЖК УРСР).
Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів (частина перша статті 36 ЖК УРСР).
Згідно з частинами першою, четвертою статтею 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; а реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Зазначені норми є загальними до житлових правовідносин.
Згідно зі статтею 34 ЖК УРСР та пункту 13 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до пункту 15 Правил на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.
З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що громадянин може бути визнаний таким, що потребує поліпшення житлових умов, якщо за місцем проживання йому належить житло меншої площі, ніж встановлено в даному населеному пункті і передбачено проживання і реєстрація в житловому приміщенні.
Як вбачається з копії протоколу № 8 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Охтирської міської ради від 18.12.2025, комісією шляхом голосування було вирішено відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо зарахування останньої на квартирний облік. В протоколі зазначено, що відповідно до Правил обліку громадян відсутня така підстава, як проживання в службовій квартирі, проте застосовується підстава – відсутність мінімального розміру житлової площі. При цьому для Сумської області визначено, що для зарахування на квартирний облік визначено менше 6 кв.м. житлової площі на одну особу, при знятті з квартирного обліку більше 8 кв. м. житлової площі на одну особу. 
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає одна в двокімнатній квартирі АДРЕСА_5 , оскільки є ОСОБА_2 в 22.11.1994 знятий з реєстрації, ОСОБА_3 останній раз знятий з реєстрації з 13.02.1996, ОСОБА_4 знятий з реєстрації 24.04.2008 (а.с. 13).
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачка ОСОБА_1 забезпечена житловою площею більше встановленого мінімального рівня жилої площі у Сумській області і виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області, розглядаючи заяву ОСОБА_1 діяв в межах своїх повноважень і прийняв рішення у відповідності до чинного законодавства.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що постанова Великої Палати Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц не може вважатися релевантною до даних правовідносин, адже в тій справі вирішувався спір про виселення із службової квартири без надання іншого житлового приміщення та зобов`язання знятися з реєстраційного обліку, оскільки ті правовідносини регулюються зовсім іншим законодавством та мають інший характер, ніж цивільно-правові, які вирішуються у нашій справі. 
Колегія суддів вважає, що прив`язка потреби поліпшення житлових умов виключно до наявності/відсутності права власності на житлове приміщення суперечить приписам статті 47 Конституції України, статті 9 ЖК УРСР, які передбачають й інші форми забезпечення осіб житлом.
Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області зобов`язаний поставити ОСОБА_1 на квартирний облік, оскільки остання проживає у службовій квартирі і немає іншого житла ґрунтуються на власному тлумаченні чинного законодавства, тому відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, а зводяться до незгоди позивачки з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції.
Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Приймаючи рішення, колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції по суті спору визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги відповідачки.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області необхідно залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області - без змін.
У такому разі розподіл судових витрат, понесених позивачкою в суді апеляційної інстанції, не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2026 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку
Повне судове рішення складено 23.07.2026.
Головуючий - | О.М. Черних

Судді: В.І. Криворотенко 

А.О. Замченко