ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року       м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Чернівців від 21 липня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівців від 21 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з постановою районного суду, 13 квітня 2026 року о 23 годині 58 хвилин у м. Чернівці по вул. Майдану, 152 ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник Мізюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає необґрунтованим висновок районного суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на долучених до матеріалів справи відеозаписах не зафіксовано руху автомобіля під його керуванням чи перебування ОСОБА_1 за кермом. 
Окремо посилається на відсутність доказів законності зупинки транспортного засобу та наявності підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Вважає, що за відсутності належного підтвердження факту керування та законної зупинки подальші дії працівників поліції не можуть бути покладені в основу висновку про його винуватість.
Звертає увагу на фрагментарність долучених відеозаписів та відсутність безперервної відеофіксації дій працівників поліції від початку до завершення оформлення адміністративних матеріалів, що суперечить вимогам чинного законодавства та не дає можливості встановити повну послідовність подій.
ЄУНСС:727/5470/26   Головуючий у І-й ін-ції: Чебан В.М.
НП:33/822/360/26   Суддя-доповідач: Потоцький В.П.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП

Також стверджує про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, посилається на те, що відеозаписи не підтверджують належного та послідовного проведення процедури огляду, а зафіксовані висловлювання ОСОБА_1 не підтверджують його однозначної відмови від проходження огляду з дотриманням установленої законом процедури.
Крім того, зазначає про порушення вимог щодо складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, посилаючись на відсутність на відеозаписах фіксації його складання, роз`яснення ОСОБА_1 процесуальних прав, ознайомлення зі змістом протоколу та вручення його копії. У зв`язку із цим ставить під сумнів належність та допустимість протоколу й інших складених працівниками поліції документів.
Вважає, що районний суд не надав належної оцінки наведеним порушенням та поклав в основу постанови докази, які не підтверджують поза розумним сумнівом обставин, необхідних для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мізюк В.В. не з`явилися, однак від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності, а тому апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд за їх відсутності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Як те передбачено ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначених вимог районний суд дотримався.
У відповідності до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку.
Зокрема, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640208 від 14.04.2026, свідчать про те, що 13.04.2026р. о 23 год. 58 хв. в м. Чернівці по вул. Майдану, 152 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).
Вказаний протокол містить відомості про час, місце та суть адміністративного правопорушення, його правову кваліфікацію, а також інші відомості, необхідні для правильного вирішення справи.
Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються іншими доказами, наявними у справі.
Так, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.5).
Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с.6).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, зазначених у протоколі, також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9).
Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», від чого останній відмовився. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, від проходження якого він також відмовився.
Дослідивши вказані відеозаписи, апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції передбаченої ст.266 КУпАП процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому матеріалами справи в їх сукупності підтверджено, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, від проходження якого він відмовився. 
Отже доводи захисника про недотримання встановленої законом процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження.
Не заслуговують на увагу і доводи захисника про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Із досліджених судом відеозаписів вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово підтверджував факт керування транспортним засобом, не повідомляв, що ним керувала інша особа, та не наводив будь-яких інших обставин, які б ставили під сумнів цей факт.
Крім того, працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 саме як із водієм щодо допущеного ним порушення Правил дорожнього руху, при цьому останній факту керування транспортним засобом не заперечував.
Ці обставини узгоджуються з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7020215 від 14.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 як водія до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3.в. Правил дорожнього руху.
Доказів скасування зазначеної постанови матеріали справи не містять.
Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу.
Так, із дослідженого відеозапису вбачається, що о 23 год. 59 хв. 56 сек. на запитання ОСОБА_1 , на якій підставі його було зупинено, працівник поліції повідомив, що причиною зупинки стало керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки.
Вказана обставина також підтверджується вищевказаною постановою серії ЕНА №7020215 від 14.04.2026р..
Отже, твердження захисника про те, що причина зупинки транспортного засобу не встановлена та відсутні об`єктивні дані щодо її законності, спростовуються дослідженими матеріалами справи.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про фрагментарність долучених до матеріалів справи відеозаписів.
Наявні у справі відеозаписи дають можливість встановити зміст та послідовність істотних для вирішення справи дій працівників поліції, зокрема причину зупинки транспортного засобу, спілкування з ОСОБА_1 як із водієм, повідомлення йому про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, а також його відмову від проходження такого огляду.
Безпідставними є і посилання захисника на те, що районний суд самостійно змінив фактичні обставини адміністративного правопорушення, викладені у протоколі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, районним судом перевірено саме ті обставини, які поставлені ОСОБА_1 у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Будь-яких інших фактичних обставин, які не були зазначені у протоколі та не ставилися ОСОБА_1 у вину, районним судом не встановлено.
Будь-яких підстав недовіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони узгоджуються між собою, не викликають обґрунтованих сумнівів у їх достовірності та допустимості та у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом та маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 
За таких обставин, районний суд дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень норм матеріального або процесуального права, які б давали апеляційному суду підстави для його скасування, не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 липня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду       В.П. Потоцький