ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"13" липня 2026 р. Справа № 924/439/26 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м.Старокостянтинів, Хмельницька область
про стягнення 33 433 805,52 грн.

Представники сторін:
від позивача: адвокат Єгоров В.С. на підтаві довіреності №146 від 30.12.2025 (в режимі відеоконференції)
від відповідача: адвокат Григорук С.В. згідно ордеру серії ВХ №1059310 від 29.05.2026 (в режимі відеоконференції)

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін
До Господарського суду Хмельницької області 28.04.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради про стягнення 33 433 805,52 грн. боргу.
Ухвалою суду від 30.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
29.06.2026 ухвалою суду продовжено підготовче провадження у справі на тридцять днів, закрито підготовче провадження та призначено справу №924/439/26 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 07.07.2026.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", постачальник, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на неналежне виконання Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради укладеного 23.05.2025 між ним, як споживачем, та позивачем, як постачальником умов договору №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу.
Вказує, що за даним договором позивач упродовж травня - жовтня 2025 року передав у власність споживача природний газ на загальну суму 33 433 805,52 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Натомість, Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради оплату за переданий природний газ не здійснено, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за вказаним договором в сумі 33 433 805,52 грн., що підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідач - Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (далі - КП "Тепловик", відповідач, споживач) у поданому відзиві на позов відповідач не заперечував проти існування боргу та визнав свою заборгованість, однак вказує що вона виникла не з його вини, а як результат невідшкодування державою різниці в тарифах КП "Тепловик".
Також зазначає, що за умовами договору №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу від 23.05.2025 відповідач уклав з позивачем договір щодо здійснення договірного списання коштів з рахунків споживача, на який надходять кошти в оплату за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ.
Відповідач звертає увагу, що договір укладено в умовах повномасштабної війни. А його укладенню передувало встановлення мораторію на підвищення тарифів на теплову енергію відповідно до ст.2 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування". Цим Законом та Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" встановлено гарантію компенсації теплопостачальним організаціям заборгованості з різниці в тарифах за рахунок видатків державного бюджету, проте законами про Державний бюджет на відповідні роки не було передбачено субвенцію для реалізації вказаної гарантії. Відповідач виконав вимоги щодо безперебійного та якісного постачання теплової енергії для споживачів, включаючи стратегічні військові об`єкти, в той час як держава свої гарантії не виконала, що призвело до заборгованості перед позивачем. Відтак, відповідач вважає, що договір укладено під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, а отже наявні підставі для визнання недійсним положення договору щодо способу та порядку оплати відповідно до ст.233 ЦК України. З урахуванням наведеного відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків у частині, яка сплачується за рахунок субвенцій, тому як державою визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від виконання зобов`язання в частині гарантованих державою та, як наслідок, унеможливлює застосування до нього наслідків неналежного виконання зобов`язання. Зауважує, що заборгованість по різниці в тарифах держави перед КП "Тепловик" станом на 01.04.2026 становить 265 130 342,13 грн. 
Також, відповідач повідомляє, що на виконання умов мирової угоди по справі 924/418/25 ним було проведено платежі на суму 6 179 973,56 грн., а також погашено судовий збір в розмірі 678 563,68 грн., однак позивачем не виконуються умови мирової угоди і усі кошти зараховуються на інший договір, що є грубим порушенням такої мирової угоди. Крім того КП "Тепловик" виконує ряд інших договорів укладених з позивачем від 2022 року про реструктуризацію за спожитий природній газ по яких сплачує у відповідності до графіків погашення, загальну суму у розмірі 429 330,31 грн. щомісяця.
Разом з тим, вказує, що 20.04.2026 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості на користь позивача в загальній сумі 33 316 395,59 грн., в рамках якого на рахунки відповідача накладено арешт, що позбавило підприємство проводити будь-які оплати по вказаним договорам.
У відповіді на відзив ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зауважує, що підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості. Договір про організацію взаєморозрахунків між позивачем і відповідачем за договором №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу від 23.05.2025 не укладався (відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за договором). Відповідач, як учасник процедури врегулювання заборгованості, частково виконав певні елементи процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості, зокрема його включено до Реєстру підприємств, які беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", затверджено суму різниці в тарифах, однак це не означає, що заборгованість вже врегульована (погашена), або належним чином відповідачем виконані умови договору, або зникнення предмета спору, оскільки договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості не укладено. Заразом, наявність чи відсутність не компенсованої різниці в тарифах не впливає на обов`язок відповідача з оплати вартості отриманого газу в строки, що встановлені договором, відтак дана обставина немає значення для вирішення даної справи.
Також позивач звертає увагу, що договір про договірне списання є видом забезпечення основного зобов`язання за договором №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу від 23.05.2025 та не вносить змін до умов цього договору щодо строків і порядку розрахунків за спожитий природній газ, не припиняє основного зобов`язання та не є новацією.
25.06.2026 до суду надійшла заява КП "Тепловик" про визнання позову, в якій відповідач визнає суму заборгованості в розмірі 33 433 805,52 грн. та просить вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.
Також, 25.06.2026 до суду надійшла заява КП "Тепловик" про відстрочення виконання рішення суду у справі №924/439/26 строком на один рік для подальшого безперешкодного його виконання. В обґрунтування заяви вказує, що він є єдиним виробником та постачальником теплової енергії, виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у м.Старокостянтинів Хмельницької області. 
Відповідач звертає увагу, що договір укладено в умовах повномасштабної війни. А його укладенню передувало встановлення мораторію на підвищення тарифів на теплову енергію відповідно до ст.2 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування". Цим Законом та Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" встановлено гарантію компенсації теплопостачальним організаціям заборгованості з різниці в тарифах за рахунок видатків державного бюджету, проте законами про Державний бюджет на відповідні роки не було передбачено субвенцію для реалізації вказаної гарантії. Відповідач виконав вимоги щодо безперебійного та якісного постачання теплової енергії для споживачів, включаючи стратегічні військові об`єкти, в той час як держава свої гарантії не виконала, що призвело до заборгованості перед позивачем.
Вказує на неспроможність подальшого виконання рішення в цій справі з огляду на: відсутність вільних коштів для проведення відповідних розрахунків; належність майна комунального підприємства Старокостянтинівській міській територіальній громаді; виконання мирової угоди у справі №924/418/25, затвердженої ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026, щомісячний платіж за умовами якої становить 1 544 993,39 грн.; виконання договорів №81/2/1730-РЗ, №81/3/1730-РЗ, №81/4/1730-РЗ, №81/5/1730-РЗ, №81/6/1730-РЗ від 21.12.2022 з НАК "Нафтогаз України" про реструктуризацію за спожитий природній газ, щомісячний платіж за умовами яких становить 429 330,31 грн.; накладення арешту на рахунки підприємства в межах відкритого 26.04.2026 виконавчого провадження №80797969 про стягнення на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" 29 928 158,99 грн. боргу за природний газ, 359 137,91 грн. судового збору, 3 028 729,69 виконавчого збору, 369 грн. витрат виконавчого провадження.
За твердженням відповідача відстрочка виконання рішення суду дасть можливість підприємству безперешкодно пройти опалювальний період 2026-2027 років, а також за цей час можливе вирішення питання заборгованості за рахунок коштів в різницях в тарифах. Примусове виконання рішення призведе до блокування роботи підприємства напередодні опалювального періоду та невдоволення споживачів.
У письмових запереченнях від 09.07.2026 на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звертає увагу, що КП "Тепловик" на підтвердження власних доводів щодо складного фінансового становища не надано належних та допустимих доказів, зокрема відсутності коштів на рахунках та майна, на яке можливо звернути стягнення, а також наявності реальної загрози банкрутства. Натомість, обставини, на які посилається відповідач, не є виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України для відстрочення виконання судового рішення, а є лише способом для затягування виконання рішення суду у поточній справі, позаяк спірну заборгованість відповідач мав погасити ще до 16.07.2025, однак продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань та затримка розрахунку наразі складає майже рік.
Також, позивач зауважує, що за даними із відкритих джерел (https://opendatabot.ua/c/14151464) вбачається збільшення у відповідача доходу в 2025 році (134 580 000 грн.) у порівнянні з 2024 роком (97 158 000 грн.), при цьому прогнозований дохід 2026 року становить 166 601 467 грн., а також активів (у 2025 р. - 378 825 000 грн, при цьому у 2024 р.- 263 230 000 грн.). 
Щодо посилань відповідача на військовий стан на території України, зауважує, що сторони у справі перебувають в рівних умовах. Також, наголошує, що позивач забезпечує галузі національної економіки природним газом, а відтак є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.
Представник позивача під час розгляду справи по суті підтримав позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами. З огляду на визнання відповідачем позову просив повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору, а у відстрочці виконання рішення суду - відмовити.
У судовому засіданні представник відповідача вказав про визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та просив суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також просив відстрочити виконання рішення суду в цій справі на 1 (один) рік.
Суд враховує положення ч.ч.1, 2, 4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно яких позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Проаналізувавши зміст і суть поданої 25.06.2026 відповідачем заяви про визнання позову за підписом представника КП "Тепловик" - адвоката Григорука Сергія Васильовича, врахувавши відомості, зазначені у ордері про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1059310 від 29.05.2026, щодо відсутності обмежень повноважень адвоката договором про надання правової (правничої) допомоги, та взявши до уваги положення ст.191 ГПК України, суд відзначає, що представник відповідача не обмежений у повноваженнях на вчинення цієї процесуальної дії, а матеріали справи не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим дійшов висновку про ухвалення у справі №924/439/25 рішення.
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
23.05.2025 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56Х930000010610Х), як постачальником, та КП "Тепловик" (ЕІС-код 56ХQ0000E47CW00T), як споживачем, укладено договір №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу (далі - Договір), згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 п.4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу виробникам теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 №812 (далі - Положення), природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п.2.1 Договору постачальник передає споживачеві на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з травня 2025 року по 31 жовтня 2025 року (включно) в кількості 2 069,45628 тис.куб.м. В травні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в червні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в липні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в серпні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в вересні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в жовтні 2025 року замовлений обсяг І становить 52,75614 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ 6,70014 тис.куб.м, загальний обсяг - 259,45628 тис.куб.м; всього замовлений обсяг І становить 802,75614 тис.куб.м, обсяг ІІ - 1 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 66,70014 тис.куб.м, а загальний обсяг - 2 069,45628 тис.куб.м.
У п.2.4 Договору сторони узгодили, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, з урахуванням умов підпунктів 2.2.2 та 2.2.3 договору. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів.
Режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб (п.2.5 Договору).
Постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природній газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природній газ (п.3.1 Договору).
Реєстрація постачальником споживача на інформаційній платформі оператора ГТС здійснюється найближчою датою, яку дозволяє інформаційна платформа оператора ГТС, але не раніше, ніж з 01.05.2025 та діє до 31.10.2025, крім споживачів, яких включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання та водовідведення (п.3.3 Договору).
Згідно п.3.4 Договору на запит постачальника споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу, планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо використання газу за поточну добу.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).
Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 сьомого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме акт на обсяг І (фіксований), акт на обсяг ІІІ (фіксований), та акт на обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3 та 3.5.2 цього договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього договору) та вартість (п.3.5.1 Договору).
Відповідно до п.3.5.2 Договору сумарні обсяги за всіма складеними за розрахунковий/звітний період актами мають відповідати обсягам за даними остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС за цей період.
Якщо споживач в будь-якому місяці постачання природного газу з 01.05.2025 по 31.10.2025 використав Обсяг І (фіксований) та Обсяг ІІ (фіксований), зазначені в рядку "Всього" таблиці пункту 2.1 цього Договору, тоді обсяги природного газу, використані споживачем: - для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання енергії як товарної продукції для зазначених потреб; - для виробництв теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціями та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам. Установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб, постачальник оформлює документально, як Обсяг ІІ.
Якщо споживач до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, не надав постачальнику документи, зазначені в підпункті 3.5.1 цього Договору або сумарні обсяги за актами не відповідають даним остаточної алокації, сторони оформлюють весь фактично використаний споживачем природний газ (за даними остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС у звітному періоді) як Обсяг ІІ (п.3.5.3 Договору).
Пунктом 3.5.4 Договору визначено, що постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником постачальника, або надає обґрунтовану відмову від підписання акта. Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими.
Згідно з п.3.6 Договору звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.
У п.4.1 Договору визначено, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: 
- п.п.4.1.1 Договору - ціна обсягів газу, визначених в п.2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб.м газу без ПДВ - 6183,33 грн. крім того ПДВ за ставкою 20%, а всього з ПДВ -7 420 грн., крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн., крім того ПДВ 20% - 110,433 грн., всього з ПДВ - 662,60 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності па добу наперед, становить 8 082,60 грн.
- п.п.4.1.2 Договору визначено формулу, за якою розраховується ціна природного газу для Обсягу ІІ щомісяця. До ціни газу, визначеної за відповідною формулою, додається ПДВ за ставкою 20% та тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності па добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн., крім того ПДВ 20% - 110,43 грн., всього з ПДВ - 662,60 грн. за 1000 куб.м.
- п.п.4.1.3 Договору - ціна обсягів газу, визначених в п.2.1 цього Договору як Обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 16 390 грн. та тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн., крім того ПДВ 20% - 110,433 грн., всього з ПДВ - 662,60 грн. за 1000 куб.м. Всього ціна газу для Обсягу III (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17 052,60 грн.
Пунктом 4.2 Договору визначено, що у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.
Загальна фактична вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (п.4.3 Договору).
У п.5.1 Договору сторони узгодили, що споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту (актів) приймання-передачі природного газу, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.2 пункту 3.5 цього Договору.
Відповідно до п.5.2 Договору споживач зобов`язується укласти договори або додаткові угоди до договорів банківського рахунку щодо здійснення договірного списання з рахунків споживача, на який надходять кошти в оплату за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ.
У п.5.3 Договору сторони погодили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника.
Згідно з п.5.4 Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від споживача зараховуються, як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором.
Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (п.п.4 п.6.2 Договору).
Постачальник має право отримати оплату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором (п.п.4 п.6.3 Договору).
Даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису удосконаленого електронного підпису (надалі - КЕП/УЕП) та діє до 31.10.2025 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору. Постачання природного газу згідно даного договору споживачу здійснюється з врахування умов п.2.1, 3.3, 5.2 цього договору (п.13.1 Договору).
У пункті 14 Договору сторони зазначили власні адреси та реквізити, зокрема електронні адреси постачальника: ngt@naftogaztrading.com.ua та споживача: info@teplovik.org.
Договір підписаний 23.05.2025 у сервісі Вчасно електронними підписами представників сторін та скріплені електронними печатками сторін.
На виконання умов зазначеного договору позивач у період з травня 2025 року по жовтень 2025 року (включно) передав у власність відповідача природний газ в обсязі 2 069,45628 тис. куб. м на загальну суму 33 433 805,52 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.05.2025 за травень 2025 року в обсязі 150,00000 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 212 389,46 грн. з ПДВ, від 31.05.2025 за травень 2025 року в обсязі 169,22595 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 3 463 775,71 грн. з ПДВ, від 30.06.2025 за червень 2025 року в обсязі 130,45760 тис. куб. м (обсяг І) на суму 1 054 436,12 грн. з ПДВ, від 30.06.2025 за червень 2025 року в обсязі 139,52457 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 2 980 170,64 грн. з ПДВ, від 31.07.2025 за липень 2025 року в обсязі 169,54240 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 370 342,80 грн. з ПДВ, від 31.07.2025 за липень 2025 року в обсязі 127,96663 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 3 696 645,29 грн. з ПДВ, від 31.08.2025 за серпень 2025 року в обсязі 168,88702 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 365 045,62 грн. з ПДВ, від 31.08.2025 за серпень 2025 року в обсязі 96,67716 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 2 819 287,78 грн. з ПДВ, від 30.09.2025 за вересень 2025 року в обсязі 90,40457 тис.куб.м (обсяг І) на суму 730 703,65 грн. з ПДВ, від 30.09.2025 за вересень 2025 року в обсязі 73,85100 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 1 977 035,92 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 93,46455 тис.куб.м (обсяг І) на суму 755 436,24 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 411,83398 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 10 871 125,72 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 66,70014 тис.куб.м (обсяг ІІІ) на суму 1 137 410,57 грн. з ПДВ.
Вказані акти підписані сторонами у сервісі Вчасно електронними підписами представників сторін та скріплені електронними печатками сторін.
Згідно розрахунку суми основного боргу для підприємства за договором постачання природного газу №7841-ТКЕ(Л25)-21 від 23.05.2025 станом на 27.03.2025 заборгованість відповідача становила 33 433 805,52 грн.
Відповідачем подано у матеріали справи:
- протоколи засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації №3 від 07.11.2022, №17 від 19.12.2022, №3 від 21.03.2023, №3 від 12.05.2023, №3 від 04.08.2023, №3 від 14.11.2023, №3 від 22.03.2024, №3 від 21.05.2024, №3 від 21.11.2024, №3 від 19.03.2025, №3 від 19.05.2025, №3 від 19.08.2025, №3 від 17.11.2025, №3 від 18.05.2026, на яких комісією розглянуті заяви КП "Тепловик" та встановлено обсяги заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 станом на 01.07.2022 становить 20 529 154,90 грн.; з 01.07.2022 по 30.09.2022 станом на 01.10.2022 становить 12 004 013,64 грн.; з 01.10.2022 по 31.12.2022 станом на 01.01.2023 становить 28 545 456,38 грн.; з 01.01.2023 по 31.03.2023 станом на 01.04.2023 становить 14 440 490,46 грн.; з 01.04.2023 по 30.06.2023 станом на 01.07.2023 становить 10 884 633,89 грн.; з 01.07.2023 по 30.09.2023 станом на 01.10.2023 становить 15 597 435,55 грн.; з 01.10.2023 по 31.12.2023 станом на 01.01.2024 становить 9 349 594,28 грн.; з 01.01.2024 по 31.03.2024 станом на 01.04.2024 становить 11 573 362,37 грн.; з 01.07.2024 по 30.09.2024 станом на 01.10.2024 становить 15 540 289,73 грн.; з 01.10.2024 по 31.12.2024 станом на 01.01.2025 становить 13 333 672,10 грн.; з 01.01.2025 по 31.03.2025 станом на 01.04.2025 становить 17 713 745,76 грн.; з 01.04.2025 по 30.06.2025 станом на 01.07.2025 становить 23 310 126,93 грн.; з 01.07.2025 по 30.09.2025 станом на 01.10.2025 становить 15 582 732,12 грн; з 01.01.2026 по 31.03.2026 станом на 01.04.2026 становить 17 742 602,68 грн.;
- договір про зарахування коштів №ДЗК-3551-21 від 02.12.2025, укладений між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та КП "Тепловик";
- постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2026 №80797969 з примусового виконання наказу №924/559/25 від 23.12.2025, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.04.2026 №80797969 в сумі 369 грн., про стягнення виконавчого збору від 20.04.2026 №80797969 в сумі 3 028 729,69 грн, запит на отримання інформацію, що становить банківську таємницю та відповідь на неї, сформовані в межах відкритого виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника від 03.06.2026, якою накладено арешт на транспортні засоби відповідача.
Інших доказів, що стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.
Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.
Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Частинами 1, 3, 5 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 629 ЦК України проголошує принцип обов`язковості договору (pacta sunt servanda), тобто цивільне законодавство закріплює принцип непорушності досягнутих сторонами правочину домовленостей, а відтак закріплених у договорі відповідних умов.
Як вбачається із матеріалів справи, 23.05.2025 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56Х930000010610Х), як постачальником, та КП "Тепловик" (ЕІС-код 56ХQ0000E47CW00T), як споживачем, укладено договір №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу, згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов?язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст.ст.663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до п.2.1 Договору постачальник передає споживачеві на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з травня 2025 року по 31 жовтня 2025 року (включно) в кількості 2 069,45628 тис.куб.м. В травні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в червні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в липні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в серпні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в вересні 2025 року замовлений обсяг І становить 150,00000 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 12,00000 тис.куб.м, загальний обсяг - 362,00000 тис.куб.м; в жовтні 2025 року замовлений обсяг І становить 52,75614 тис.куб.м, обсяг ІІ - 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ 6,70014 тис.куб.м, загальний обсяг - 259,45628 тис.куб.м; всього замовлений обсяг І становить 802,75614 тис.куб.м, обсяг ІІ - 1 200,00000 тис.куб.м, обсяг ІІІ - 66,70014 тис.куб.м, а загальний обсяг - 2 069,45628 тис.куб.м.
Згідно з п.3.5 Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
На виконання умов зазначеного договору позивач у період з травня 2025 року по жовтень 2025 року (включно) передав у власність відповідача природний газ в обсязі 2 069,45628 тис. куб. м на загальну суму 33 433 805,52 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.05.2025 за травень 2025 року в обсязі 150,00000 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 212 389,46 грн. з ПДВ, від 31.05.2025 за травень 2025 року в обсязі 169,22595 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 3 463 775,71 грн. з ПДВ, від 30.06.2025 за червень 2025 року в обсязі 130,45760 тис. куб. м (обсяг І) на суму 1 054 436,12 грн. з ПДВ, від 30.06.2025 за червень 2025 року в обсязі 139,52457 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 2 980 170,64 грн. з ПДВ, від 31.07.2025 за липень 2025 року в обсязі 169,54240 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 370 342,80 грн. з ПДВ, від 31.07.2025 за липень 2025 року в обсязі 127,96663 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 3 696 645,29 грн. з ПДВ, від 31.08.2025 за серпень 2025 року в обсязі 168,88702 тис.куб.м (обсяг І) на суму 1 365 045,62 грн. з ПДВ, від 31.08.2025 за серпень 2025 року в обсязі 96,67716 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 2 819 287,78 грн. з ПДВ, від 30.09.2025 за вересень 2025 року в обсязі 90,40457 тис.куб.м (обсяг І) на суму 730 703,65 грн. з ПДВ, від 30.09.2025 за вересень 2025 року в обсязі 73,85100 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 1 977 035,92 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 93,46455 тис.куб.м (обсяг І) на суму 755 436,24 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 411,83398 тис.куб.м (обсяг ІІ) на суму 10 871 125,72 грн. з ПДВ, від 31.10.2025 за жовтень 2025 року в обсязі 66,70014 тис.куб.м (обсяг ІІІ) на суму 1 137 410,57 грн. з ПДВ.
Частиною 1 ст.691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
У п.5.1 Договору сторони узгодили, що споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту (актів) приймання-передачі природного газу, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.2 пункту 3.5 цього Договору.
Згідно з п.5.4 Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від споживача зараховуються, як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором.
Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли з підстав неналежного виконання відповідачем, як споживачем, своїх договірних зобов`язань зі своєчасної оплати вартості купованого у позивача природного газу за Договором.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Доказів сплати КП "Тепловик" 33 433 805,52 грн. за поставлений позивачем природний газ за договором №7841-ТКЕ(Л25)-21 від 23.05.2025 матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачем визнається.
Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з КП "Тепловик" 33 433 805,52 грн. заборгованості за надані послуги згідно договору №7841-ТКЕ(Л25)-21 постачання природного газу від 23.05.2025, а відтак про задоволення позову в повному обсязі.
Щодо відстрочки виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.ч.4, 5 ст.331 ГПК України).
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.
Суд зазначає, що визначення розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду належить до дискреційних повноважень суду. Дискреційне повноваження суду може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18.
Тож, відстрочення виконання рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Верховний Суд у постанові від 15.03.2018 у справі №910/8153/17 виснував, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.
У постанові від 29.04.2025 у справі №917/1131/24 Верховний Суд зазначив, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України (близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17).
З огляду на наведене, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, знижує його авторитет, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, відтак таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України. При цьому відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.
Таким чином, лише комплексне дослідження усіх доводів заявника за наявності відповідних доказів надає суду можливість застосувати відстрочку або розстрочку виконання рішення суду.
У поданій до суду заяві про відстрочку виконання рішення суду відповідач покликається як на виняткові обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у даній справі: відсутність вільних коштів для проведення відповідних розрахунків; належність майна комунального підприємства Старокостянтинівській міській територіальній громаді; виконання мирової угоди у справі №924/418/25, затвердженої ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026, щомісячний платіж за умовами якої становить 1 544 993,39 грн.; виконання договорів №81/2/1730-РЗ, №81/3/1730-РЗ, №81/4/1730-РЗ, №81/5/1730-РЗ, №81/6/1730-РЗ від 21.12.2022 з НАК "Нафтогаз України" про реструктуризацію за спожитий природній газ, щомісячний платіж за умовами яких становить 429 330,31 грн.; накладення арешту на рахунки підприємства в межах відкритого 26.04.2026 виконавчого провадження №80797969 про стягнення на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" 29 928 158,99 грн. боргу за природний газ, 359 137,91 грн. судового збору, 3 028 729,69 виконавчого збору, 369 грн. витрат виконавчого провадження, а також невідшкодування державою різниці в тарифах КП "Тепловик".
Суд звертає увагу, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтовані обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання розстрочення виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника (подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17).
Суд враховує, що фінансове становище боржника є наслідком його власної господарської діяльності, в межах якої товариство, як суб`єкт підприємницької діяльності, повинне було здійснювати належне фінансове планування, у тому числі з урахуванням обов`язку погашення заборгованості перед кредиторами.
Відтак, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Положення чинного законодавства не містять вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити стягнені судом кошти на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Доказів накладення арешту на рахунки відповідача у матеріали справи не подано. 
Арешт майна відповідача (транспортних засобів) в межах відкритого виконавчого провадження №80797969 не свідчить однозначно про неможливість виконання судового рішення у справі №924/479/26.
Також відповідачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про загрозу його фактичної неплатоспроможності, до якого може призвести примусове виконання рішення суду в даній справі, в т.ч. довідок з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності тощо.
Крім того, суд звертає увагу, що встановлення Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" мораторію на підвищення тарифів у сфері теплопостачання на період дії воєнного стану в Україні та відсутність належного відшкодування різниці в тарифах не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки мораторій є загальновідомим регулюванням, яке стосується не лише КП "Тепловик", а всіх підприємств, що надають послуги з розподілу природного газу для побутових споживачів, теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.
При цьому, відсутність компенсацій з бюджету не може бути підставою для невиконання зобов`язань перед контрагентами, оскільки це питання взаємовідносин підприємства з державою, а не з позивачем.
Складна економічна ситуація в державі, спричинена збройною агресією, має загальний характер і однаковою мірою впливає на обидві сторони спору, які є суб`єктами господарювання, несуть економічну відповідальність за результати своєї діяльності та прийняті управлінські рішення. Господарська діяльність здійснюється на власний ризик, і кожне підприємство самостійно визначає обсяг допустимих ризиків, обирає стратегію поведінки на ринку, а також несе відповідальність за можливі негативні наслідки своїх дій чи бездіяльності.
З приводу доводів відповідача, що відстрочка дасть можливість безперешкодно пройти опалювальний період 2026/2027, суд враховує, що відповідач не наводить обставин та не надає доказів, як має виконати зобов`язання за судовим рішенням у справі №924/439/26 через один рік, окрім якщо можливо державою буде погашено (відшкодовано) різницю в тарифах або отримано прибутки після початку опалювального періоду.
Відтак, заявником не доведено наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Беручи до уваги наведені вище положення закону та враховуючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що обставини, на які покликається відповідач у поданій заяві про відстрочення виконання судового рішення у даній справі, у своїй сукупності не свідчать про істотну складність виконання рішення або об`єктивну неможливість його виконання. Зазначені доводи лише відображають поточний стан підприємницької діяльності заявника на даний час, що не є підставою для розстрочення виконання рішення суду. Наведені заявником аргументи вказують виключно на несприятливість або економічну невигідність виконання рішення на даний момент та ймовірність настання несприятливих наслідків для самого підприємства, однак не підтверджують наявність надзвичайних чи непередбачуваних обставин, які утруднюють або унеможливлюють виконання судового рішення.
Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду у цій справі.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин. Інші доводи сторін не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, судом зазначається таке.
Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Аналогічним за своїм змістом є положення ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".
При поданні позову ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" сплачено судовий збір в сумі 401 205,67 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0000035713 від 17.04.2026.
Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції №0000035713 від 17.04.2026, що становить 200 602,84 грн.
Керуючись ст.ст.2, 4, 20, 24, 73, 74, 86, 123, 129, 130, 191, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (31101, Хмельницька область, Хмельницький район, м.Старокостянтинів, вул.Ессенська, 2, блок 4, ідентифікаційний код 14151464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд.1, ідентифікаційний код 42399676) 33 433 805 (тридцять три мільйони чотириста тридцять три тисячі вісімсот п`ять) гривень 52 коп. боргу та 200 602 (двісті тисяч шістсот дві) гривні 84 коп. витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) з Державного бюджету судовий збір в розмірі 200 602 (двісті тисяч шістсот дві) гривні 84 коп., сплачений згідно платіжної інструкції №0000035713 від 17.04.2026 на підставі ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 15.07.2026.

Суддя   О.І. Шевчук