КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/4699/25

08.09.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого – судді Дем`янової Ж.М.,
за участі секретаря судового засідання – Бірюкової Т.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Стислий виклад позицій учасників справи.
До суду 15.12.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» зазначило, що 20.10.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 456161, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000 грн. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору. Однак ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, платежів на погашення кредиту та сплату процентів не здійснювала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 01.02.2024 року укладено Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 456161 від 20.10.2022 року.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21 622,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 2 849,98 грн, заборгованість за процентами – 18 772,65 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути із відповідача зазначену заборгованість, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Позивач також зазначив, що на підтвердження укладення кредитного договору ним надано копію договору про надання споживчого кредиту, додаток до нього та довідку про ідентифікацію, а на підтвердження виконання ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів – лист про їх перерахування. Водночас позивач вказав, що не має інших доказів перерахування коштів на рахунок відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з клопотанням про витребування відповідних доказів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник просив розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у поданій до суду 08.09.2026 року заяві зазначила, що позовні вимоги визнає частково. При цьому відповідач не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та не навела заперечень щодо факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, розміру заборгованості та переходу права вимоги до позивача.
Разом з тим відповідач не погодилася з вимогою позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, вважаючи заявлений до відшкодування розмір таких витрат необґрунтованим та завищеним. У цій частині просила суд врахувати характер та складність справи, обсяг фактично наданої правничої допомоги та визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню, у розумному та співмірному розмірі.
Також відповідач просила розглянути справу за її відсутності.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок та строки подання учасниками справи заяв по суті справи.
Позивач у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача.
До суду 22.05.2026 надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про підтримання позовних вимог.
До суду 25.05.2026 надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про підтримання позовних вимог, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
До суду 28.05.2026 надійшла заява адвоката Пилипчука В.О. в інтересах ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи.
До суду 08.06.2026 надійшла заява адвоката Пилипчука В.О. в інтересах ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2026 задоволено клопотання про витребування доказів у банку-емітента – АТ КБ «ПриватБанк». Судом витребувано інформацію щодо емітування платіжної картки на ім`я відповідача, а також виписку про рух коштів за відповідним рахунком з метою підтвердження факту зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача.
На виконання ухвали суду 14.08.2026 року надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої підтверджено емітування платіжної картки на ім`я ОСОБА_1 та факт зарахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 3000,00 грн.
До суду 08.09.2026 надійшла заява ОСОБА_1 про часткове визнання позову, в якій відповідач зазначила, що визнає позовні вимоги частково, однак не погоджується з вимогою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Справу просила розглянути за її відсутності.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 456161.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти у кредит, а ОСОБА_1 – повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.
За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн. Кредитні кошти відповідно до п. 2.1 договору надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, у тому числі з використанням реквізитів платіжної картки.
Факт укладення кредитного договору та погодження його умов підтверджується копією Договору про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року, Додатком № 1 до договору, довідкою про ідентифікацію та іншими матеріалами справи.
Згідно з умовами кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит», доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та особистий кабінет. Електронна ідентифікація споживача здійснюється, зокрема, шляхом перевірки правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, та/або шляхом перевірки пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до п. 9.2 кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Згідно з п. 9.6 кредитного договору він укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, створеним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства та направляється споживачу на номер мобільного телефону. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано копію Договору про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року, підписаного зі сторони відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором, копію Додатку № 1 до договору та довідку про ідентифікацію.
На підтвердження виконання кредитодавцем зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів позивачем також надано лист про перерахування коштів кредиту ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих №20251020-3910 від 20.10.2025 про перерахування коштів 20.10.2022 на суму 3000,00 грн.
Разом з тим, з метою перевірки факту виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо фактичного надання відповідачу кредитних коштів судом ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2026 задоволено клопотання про витребування доказів у банку-емітента – АТ КБ «ПриватБанк». Судом витребувано інформацію щодо емітування платіжної картки на ім`я відповідача, а також виписку про рух коштів за відповідним рахунком з метою підтвердження факту зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача.
На виконання зазначеної ухвали суду 14.08.2026 до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої підтверджено факт емітування платіжної картки на ім`я ОСОБА_1 та факт зарахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Таким чином, відомостями, наданими банківською установою, підтверджується факт фактичного отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої договірні зобов`язання належним чином не виконала, своєчасно та в повному обсязі платежів на погашення кредиту та сплату передбачених договором процентів не здійснювала, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року становить 21 622,63 грн, з яких 2 849,98 грн – заборгованість за тілом кредиту та 18 772,65 грн – заборгованість за процентами.
Між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 01.02.2024 року укладено Договір факторингу № 01022024-1.
Відповідно до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року.
Факт переходу права вимоги до позивача підтверджується Договором факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року та документами, наданими на підтвердження набуття ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за вказаним кредитним договором.
08.09.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про часткове визнання позову, в якій відповідач зазначила, що не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Справу просила розглянути за її відсутності.
Таким чином, наданими суду доказами підтверджується факт укладення між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту в електронній формі, погодження сторонами його умов, фактичного отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн, невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, а також перехід до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за цим договором на підставі договору факторингу.
Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, пов`язані з укладенням договору споживчого кредиту в електронній формі, фактичним наданням та отриманням відповідачем кредитних коштів, переходом права вимоги до позивача на підставі договору факторингу та невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту і сплати процентів.
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у ньому мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлен ня, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики
Окрім того, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини між кредиторами, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит, в тому числі (ст. 3 Закону) передбачено права кредитодавця стягувати з позичальника комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, а суд зобов`язаний надати належну оцінку таким доказам. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 20.10.2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 456161, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3 000,00 грн. Відповідач, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним у порядку та строки, визначені договором.
Факт укладення кредитного договору підтверджується копією Договору про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року, Додатком № 1 до договору, довідкою про ідентифікацію та іншими матеріалами справи.
Кредитний договір укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідачем погоджено умови кредитного договору, у тому числі розмір кредиту, строк кредитування, порядок нарахування та сплати процентів.
Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, у тому числі із використанням реквізитів платіжної картки.
На підтвердження виконання кредитодавцем зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів позивачем надано лист ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20251020-3910 від 20.10.2025 року, відповідно до якого 20.10.2022 року здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Крім того, ухвалою суду від 24.07.2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо емітування платіжної картки на ім`я ОСОБА_1 та зарахування на відповідний рахунок кредитних коштів.
На виконання вказаної ухвали суду 14.08.2026 року надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої підтверджено емітування платіжної картки на ім`я ОСОБА_1 та факт зарахування на її рахунок грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Таким чином, факт фактичного отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн підтверджується сукупністю наданих у справі доказів, які узгоджуються між собою та не спростовані відповідачем.
Суд вважає доведеним факт виконання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» своїх зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 виник обов`язок щодо їх повернення та сплати процентів відповідно до умов укладеного кредитного договору.
ОСОБА_1 свої договірні зобов`язання належним чином не виконала, своєчасно та в повному обсязі кредитні кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом також встановлено, що 01.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 456161 від 20.10.2022 року.
Факт переходу права вимоги до позивача підтверджується Договором факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року та документами, що підтверджують набуття ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за вказаним кредитним договором.
Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 456161 від 20.10.2022 року становить 21 622,63 грн, з яких 2 849,98 грн – заборгованість за тілом кредиту та 18 772,65 грн – заборгованість за процентами.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд оцінює у сукупності з умовами кредитного договору, доказами фактичного надання кредитних коштів, листом ТОВ «ПЕЙТЕК», відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», договором факторингу та іншими матеріалами справи.
Доказів погашення відповідачем заборгованості, її іншого розміру або належного виконання договірних зобов`язань матеріали справи не містять.
Відповідач ОСОБА_1 у поданій до суду 08.09.2026 року заяві зазначила, що не погоджується лише з вимогою позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн, та просила розглянути справу за її відсутності.
Отже, відповідачем фактично не наведено заперечень щодо факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, невиконання нею договірних зобов`язань, розміру заборгованості за кредитом та процентами, а також переходу права вимоги до позивача. Її заперечення стосуються виключно розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений з АО «Апологет», акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис виконаних робіт, відповідно до яких вартість наданої правничої допомоги визначена у розмірі 8 000,00 грн, а загальний час, витрачений на надання правничої допомоги, становить 6 годин 30 хвилин.
Водночас, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Згідно з частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, враховує характер спірних правовідносин, ціну позову, складність справи, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, час, необхідний для її виконання, кількість процесуальних документів, поданих у справі, а також заперечення відповідача щодо заявленого розміру витрат.
Судом враховано, що предметом спору є стягнення заборгованості за одним кредитним договором, ціна позову становить 21 622,63 грн, а справа не відзначається значною складністю за фактичними чи правовими обставинами. Розгляд справи здійснюється на підставі письмових доказів, а встановлення обставин отримання відповідачем кредитних коштів не потребувало значного обсягу процесуальних дій представника позивача.
За таких обставин суд вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн не є повною мірою співмірним із складністю справи, обсягом виконаної роботи та ціною позову.
Разом з тим суд враховує, що позивач дійсно поніс витрати на професійну правничу допомогу, які підтверджені належними доказами, а представником позивача здійснювалися процесуальні дії, необхідні для захисту прав та інтересів позивача у суді.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що справедливим та співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, є 5 000,00 грн. Вказаний розмір відповідає складності справи, обсягу фактично наданих послуг, часу, необхідному для їх надання, ціні позову та значенню справи для сторін.
Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу з 8 000,00 грн до 5 000,00 грн, оскільки саме такий розмір витрат є співмірним та обґрунтованим у даній справі.
Таким чином, позивач довів факт укладення кредитного договору, фактичного надання та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн, невиконання відповідачем договірних зобов`язань, наявність заборгованості у заявленому розмірі, а також набуття позивачем права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 456161 від 20.10.2022 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 5 000,00 грн.

Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним документом, наявним у матеріалах справи.
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі, зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що позивачем заявлено до стягнення 8 000,00 грн, понесення яких підтверджується Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, актом приймання-передачі наданих послуг та детальним описом наданих послуг.
Відповідач заперечила проти стягнення зазначеної суми, вважаючи її необґрунтованою та завищеною.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом, ціною позову та значенням справи для сторони. У разі недотримання таких вимог суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат.
Враховуючи характер та складність справи, ціну позову – 21 622,63 грн, обсяг наданої правничої допомоги, а також заперечення відповідача, суд вважає заявлений розмір витрат у сумі 8 000,00 грн завищеним та визначає співмірним розмір таких витрат у сумі 5 000,00 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, статтями 526, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 456161 від 20.10.2022 року в розмірі 21 622 (двадцять одна тисяча шістсот двадцять дві) грн 63 коп. з яких: 
- заборгованість за тілом кредиту – 2 849,98 грн, 
- заборгованість за процентами – 18 772,65 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя      Жанна ДЕМ`ЯНОВА