Справа № 167/817/26
Номер провадження 2/167/768/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЙГЕР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
30 червня 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЙГЕР ФІНАНС» (далі – ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» Усенко М. І. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 69252789 (далі - Договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.
Зазначає, що відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Представник позивача покликається на те, що ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 19857,60 грн, з яких: 4000 грн - тіло кредиту, 13657,60 грн - відсотки, 200 грн - комісія за надання кредиту та 2000 грн - штраф.
Ураховуючи вищенаведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 69252789 від 29 вересня 2025 року в розмірі 19857,60 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
28 серпня 2026 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву в якій просить закрити провадження у справі. Зазначає, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 28 травня 2026 року у справі № 903/743/25 припинено процедуру реструктуризації боргів, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів та закрито провадження у справі про його неплатоспроможність. Вказує, що його звільнено від боргів, окрім визначених законом вимог. У зв`язку з цим вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами — такими, що не підлягають виконанню.
Ураховуючи, що умови плану реструктуризації боргів виконано в повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 просить закрити провадження у цій справі.

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник ТОВ «ФК «ТАЙГЕР ФІНАНС» Усенко М. І. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В заяві про закриття провадження у справі просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Відповідно до 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 29 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 69252789, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника.
Згідно з п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000 грн.
Кредит надається/видається 2025 року загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 29 березня 2025 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів (п. 1.3. Договору).
Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником відповідно до графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 24 березня 2026 року (п. 1.4. Договору).
Відповідно до п. 1.5., 1.5.1 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 13934,40 грн в грошовому виразі та 2800,70 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. 1.5.1 договору. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 17934 грн. Денна процентна ставка становить 0,97 %.
Комісія за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 200 грн (п. 1.5.3. Договору).
Пільгова процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,8% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду користування кредитом (п. 2.2.3 Договору).
Стандартна процентна ставка – 0,96% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується з першого дня стандартного періоду (п. 2.2.3 Договору).
Штраф - 50 % від суми отриманого кредиту (п. 4.5 Договору).
Договір про споживчий кредит № 69252789 підписаний ОСОБА_1 електронним підписами одноразовими ідентифікаторами: K1DcOkYr.
Факт перерахування ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» відповідачу ОСОБА_1 29 березня 2025 року кредитних коштів у розмірі 4000 грн підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 20 квітня 2026 року про успішність операції.
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 69252789 від 29 березня 2025 року становить 19857,60 грн, з яких: 4000 грн - тіло кредиту, 13657,60 грн - відсотки, 200 грн - комісія за надання кредиту та 2000 грн - штраф.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, керуючим реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Рабана М. Т.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28 травня 2026 року у справі № 903/743/25 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, затверджено звіт боржника про виконання плану реструктуризації боргів, закрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів, звільнено боржника ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Вказана ухвала суду набрала законної сили 28 травня 2026 року.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») за Кредитним договором № 69252789 від 29 березня 2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
Укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 29 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 69252789, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 4000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 360, стандартна процентна ставка – 0,96%, дата повернення кредиту 24 березня 2026 року).
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 69252789 від 29 березня 2025 року становить 19857,60 грн, з яких: 4000 грн - тіло кредиту, 13657,60 грн - відсотки, 200 грн - комісія за надання кредиту та 2000 грн - штраф.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Відповідно до положень ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно з ч. 6 ст. 119 КУзПБ, з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.
Згідно з ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 921/39/21, частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки. Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 КУзПБ та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема статей 45, 90, 129, після завершення процедури реструктуризації боргів та звільнення боржника - фізичної особи від боргів, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановленому порядку, вважаються погашеними, а виконавчі документи за такими вимогами - такими, що не підлягають виконанню.
Оскільки заборгованість за Кредитним договором № 69252789 від 29 березня 2025 року була наявна на момент відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідача, кредитор повинен був бути обізнаний про необхідність заявлення своїх вимог у межах відповідної справи, а ухвалою Господарського суду Волинської області від 28 травня 2026 року боржника звільнено від боргів та незаявлені вимоги кредиторів визнано погашеними, суд доходить висновку, що заявлені у цій цивільній справі позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає таке.
Закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе у разі відсутності предмета спору. Проте у даному випадку між сторонами існував спір щодо наявності підстав для стягнення заборгованості, який підлягає вирішенню судом по суті. Встановлення того, що заявлена вимога є погашеною в силу закону та не підлягає задоволенню, є підставою для відмови в позові, а не для закриття провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ТОВ «ФК «ТАЙГЕР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Щодо розподілу судового збору.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЙГЕР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 03 вересня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЙГЕР ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, м. Львів, Львівська область, ЄДРПОУ 43561909.
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, м. Львів, Львівська область 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай