ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року Справа № 906/1459/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Хабарова М.В.,
суддя Мельник О.В.,
суддя Мамченко Ю.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БігБорд" на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 у справі №906/1459/25 (суддя Тимошенко О.М., повне додаткове рішення складено 22.04.2026)
за позовом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "БігБорд"
2) Рекламного агентства товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка ЛТД"
3) Фізичної особи-підприємця Янушевич Миколи Вікторовича 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Північний офіс Держаудитслужби
про стягнення 296 212,99 грн, стягнення 384 448 грн, стягнення 36 484,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 стягнуто з Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на користь ТОВ "БігБорд" 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Обґрунтовуючи ухвалене рішення суд першої інстанції, врахувавши, що позовна заява виготовлена та подана до суду адвокатом, представником позивача не заявлялось необґрунтованих клопотань, не вчинялись дії, які б перешкоджали вирішенню спору, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, обсягу наданих доказів, враховуючи обставини справи, зміст ухваленого судового рішення, складність справи, дійшов висновку, що співмірними і розумними витратами ТОВ "БігБорд" на професійну правничу допомогу у даній справі є 20 000 грн. 
Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, ТОВ "БігБорд" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване додаткове рішення змінити та ухвалити нове, яким заяву ТОВ "БігБорд" задовольнити повністю, а саме стягнути з позивача на користь ТОВ "БігБорд" витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 63 750 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом безпідставно ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.04.2026 встановлено позивачу строк для подачі клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказане безпосередньо зобов`язує останнього вчинити дії на його користь і на шкоду відповідачу.
Зазначає, що судом помилково враховані заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу (за відсутності клопотання про їх зменшення) та не враховано належних і допустимих доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу згідно договору.
Окрім того, вважає, що судом не наведено обґрунтованих підстав для зменшення заявленого ТОВ "БігБорд" розміру витрат на професійну правничу допомогу.
До суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказує, що заявлена до відшкодування сума судових витрат істотно перевищує зазначену у попередньому (орієнтовному) розрахунку, однак апелянтом не надано жодних доказів або пояснень щодо причин такого перевищення. Крім того зазначає про відсутність пояснень щодо неможливості подання доказів понесених витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.
Зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд був зобов`язаний стягнути всю суму витрат виключно на підставі договору між адвокатом та клієнтом, суперечать чинному законодавству та усталеній практиці Верховного Суду, згідно якої суд не обмежується виключно перевіркою факту оплати послуг адвоката, а зобов`язаний перевірити їх необхідність, реальність та співмірність.
Позивач вважає, що заявлена ТОВ "БігБорд" сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 750 грн є явно завищеною та непропорційною предмету спору. Звертає увагу, що поданий детальний опис наданої правничої допомоги та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу містять суттєві невідповідності фактичним обставинам розгляду справи та даним, що містяться в підсистемі ЄСІКС "Електронний суд", а також не підтверджують фактичний обсяг наданих послуг та містить відомості, які не відповідають матеріалам справи.
Вказує, що судом першої інстанції правомірно враховано характер спору, його складність, малозначність справи, а тому стягнення на користь ТОВ "БігБорд" саме 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з наданою судом оцінкою доказів та застосуванням судом дискреційних повноважень щодо визначення справедливого розміру компенсації судових витрат.
Крім того, позивач зазначає, що апелянт помилково стверджує, що суд може зменшити витрати виключно за наявності окремого клопотання про їх зменшення, так як відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022, суд, при застосуванні ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, має право як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи оцінювати обґрунтованість та пропорційність заявлених витрат. Тому доводи апеляційної скарги про відсутність у суду повноважень зменшувати заявлені витрати є безпідставними.
Також, разом із поданням відзиву на апеляційну скаргу, позивач подав до суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву, в обґрунтування якого вказував, що ухвала про відкриття апеляційного провадження була доставлена до його електронного кабінету 01.06.2026, однак фактичне ознайомлення представника з матеріалами справи відбулось 08.06.2026.
Зазначає, що у межах строку, встановленого для подання відзиву, представник Департаменту був об`єктивно позбавлений можливості належним чином підготувати процесуальний документ, у зв`язку з безперервною участю у судових засіданнях та необхідністю процесуального супроводу значної кількості справ у різних судових інстанціях (№906/1651/25, №906/1439/25, №906/1638/25, №906/1646/25, №906/1655/25, №906/1467/25 та інші).
Відтак, пропуск строку зумовлений сукупністю обставин, а саме пізнім фактичним ознайомленням представника з необхідністю підготовки відзиву та подальшою об`єктивною процесуальною зайнятістю, що виключало можливість підготовки якісного процесуального документа у межах встановленого судом строку.
З огляду на викладене, просить суд поновити йому строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання відзиву, дійшла висновку про його задоволення, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2026 позивачу було запропоновано подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом 7 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Згідно довідки про доставку, вищевказана ухвала була отримано позивачем 01.06.2026.
Водночас, відзив на апеляційну скаргу був поданий відповідачем 11.06.2026 (до суду надійшов через підсистему ЄСІКС "Електронний суд" - 12.06.2026), тобто з пропуском строку.
Згідно з ч.ч.1,4 ст.119 Господарського процесуального кодексу України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З огляду на наведені позивачем обставини, задля дотримання принципів рівності сторін, колегія суддів, дійшла висновку про задоволення клопотання позивача про поновлення строку на подання відзиву, долучення відзиву до матеріалів справи та його врахування при апеляційному перегляді.
Враховуючи приписи абз.1 ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ТОВ "БігБорд" на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 у справі №906/1459/25 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного додаткового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.04.2026 у справі №906/1459/25 у задоволенні позову відмовлено.
08.04.2026 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява ТОВ "БігБорд" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 63750 грн.
Суд першої інстанції, враховуючи критерії реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, враховуючи обставини справи та обсяг наданих доказів, вважає справедливим стягнути з позивача 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесені ТОВ "БігБорд".
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.
Згідно з ч.1, 2 ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, у додаткових постановах Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 01.06.2022, у справі №903/999/23 від 17.01.2025).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів зауважує, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано до суду копії договору про надання правничої допомоги №28/11-25 від 28.11.2025, додатку 1 до договору (кошторис правничої допомоги), акту наданих послуг до рахунку №INV-000358 від 15.12.2025, рахунку №INV-000358 від 15.12.2025, платіжної інструкції №29628 від 23.12.2025, акту наданих послуг до рахунку №INV-000440 від 03.04.2026, рахунку №INV-000440 від 03.04.2026, платіжної інструкції №31191 від 06.04.2026.
Крім того, в матеріалах справи наявні копія ордеру на надання правничої допомоги ТОВ "БігБорд" адвокатом Вербицьким Я.В. серії АА №1652186 від 02.12.2025, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
28.11.2025 між адвокатом Вербицьким Я.В. (виконавець, адвокат) та ТОВ "БігБорд" (замовник, клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №28/11-25, згідно п.1.1 якого замовник, клієнт доручає, а виконавець зобов`язується надати йому юридичні послуги та правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим Договором, а Замовник зі своєї сторони зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх.
Безпосередній перелік послуг, що надаються у той чи інший період, їх об`єм та особливості оплати, визначаються домовленістю сторін у вигляді письмового (викладеного, наприклад, електронною поштою та/або через інші засоби зв`язку) чи усного замовлення, на підставі якого Виконавцем формуються рахунки (інвойси) та акти виконаних робіт (наданих послуг).(п.1.2 договору)
Відповідно до п. 6.1, 6.2. договору за надання послуг, передбачених даним договором, замовник сплачує виконавцеві винагороду. Розмір винагороди визначається сторонами за домовленістю сторін на основі кошторису правничої допомоги (додаток 1 до Договору) за передоплатою або післяплатою. Замовник оплачує послуги виконавця на підставі виставленого рахунку (інвойсу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця в строк, що зазначається у відповідному рахунку (інвойсі).
По закінченню виконання послуг, передбачених домовленістю сторін, виконавець надсилає замовнику акт виконаних робіт (наданих послуг). Свої обґрунтовані зауваження замовник надсилає виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати одержання акту виконаних робіт (наданих послуг). У разі відсутності зауважень у встановлений строк акт виконаних робіт (наданих послуг) вважається підписаним. (п.6.3 договору)
Згідно з п.6.4. договору акт виконаних робіт (наданих послуг) повинен містити обсяг та вартість наданих послуг. Оплата замовником рахунку, який містить обсяг та вартість наданих послуг, є погодженням замовника із наданими послугами, у такому випадку акт виконаних робіт (наданих послуг) може не укладатись.
Додатком 1 до договору, сторони погодили кошторис правничої допомоги.
15.12.2025 адвокатом Вербицьким Я.В. складено рахунок №INV-000358 на суму 20000грн.
15.12.2025 між адвокатом Вербицьким Я.В. та ТОВ "БігБорд" підписаний акт наданих послуг до рахунку №INV-000358, відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги:
- 02.12.2025 / Підготовка та подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн /сума - 2500 грн;
- 02.12.2025 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області письмових пояснень у справі №906/1459/25 / 3 год / ставка - 2500 грн / сума - 7500 грн;
- 11.12.2025 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області заперечень щодо обставин зазначених у відповіді на відзив, поданого з пропуском строків / 2 год / ставка 2500 грн / сума - 5000 грн;
- 11.12.2025 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області заперечень на письмові пояснення третьої особи / 2 год / ставка - 2500 грн / сума - 5000 грн.
Витрачено часу: 8 год. Разом до сплати: 20000 грн.
Згідно платіжної інструкції №29628 від 23.12.2025 гонорар адвоката у розмірі 20 000 грн був оплачений ТОВ "БігБорд".
03.04.2026 адвокатом Вербицьким Я.В. складено рахунок №INV-000440 на суму 43750грн.
03.04.2026 між адвокатом Вербицьким Я.В. та ТОВ "БігБорд" підписаний акт наданих послуг до рахунку №INV-000440, відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги:
- 02.12.2025 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області клопотання про визнання неналежними доказів у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 29.12.2025 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області заперечення на відповідь третьої особи у справі №906/1459/25 / 2 год / ставка - 2500 грн / сума - 5000 грн;
- 26.01.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 27.01.2026 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області заперечення на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 у справі №906/1459/25 / 1,5 год / ставка - 2500 грн / сума - 3750 грн;
- 28.01.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 03.02.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 09.02.2026 / Підготовка та подання до Господарського суду Житомирської області заперечення на клопотання про витребування доказів у справі №906/1459/25 / 2 год / ставка - 2500 грн / сума - 5000 грн;
- 09.02.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 18.02.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 24.02.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 02.03.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 09.03.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 19.03.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 24.03.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
- 02.04.2026 / Участь у судовому засіданні у Господарському суді Житомирської області у справі №906/1459/25 / 1 год / ставка - 2500 грн / сума - 2500 грн;
Витрачено часу: 17,5 год. Разом до сплати: 43 750 грн.
Згідно платіжної інструкції №31191 від 06.04.2026 гонорар адвоката у розмірі 43750 грн був оплачений ТОВ "БігБорд".
Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування ТОВ "БігБорд" витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції на суму 63750 грн, понесених адвокатом Вербицьким Я.В., колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно з ч.1 ст.30 вищевказаного Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 Цивільного кодексу України.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України (схожа правова позиція, викладена у додаткові постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №824/20/23).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у справі №922/1964/21 від 16.11.2022, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).
Дослідивши наявні в матеріалах справи акти наданих послуг від 15.12.2025 та від 03.04.2026, колегія суддів вважає, що заявлена ТОВ "БігБорд" в сукупності сума до стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 63750 грн є завищеною.
Оцінюючи заявлені до відшкодування витрати на участь адвоката Вербицького Я.В. у судових засіданнях суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що кількість засідань, наведених в акті наданих послуг від 03.04.2026, не відповідає фактичній кількості судових засідань, проведених у справі №906/1459/25.
Зокрема, зі змісту ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 вбачається, що у судове засідання, призначене на 26.01.2026, представники учасників справи не з`явились (т. 3, а.с. 217).
Крім того, судові засідання, призначені на 18.02.2026 та 24.02.2026, не відбулись, що підтверджується довідкою від 18.02.2026 (т.4, а.с.190) та ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.02.2026 (т.4, а.с.191).
Апеляційний суд також зазначає, що згідно з актом наданих послуг участь адвоката у кожному судовому засіданні оцінена у 2500 грн із розрахунку однієї години роботи. Водночас, зі змісту протоколів судових засідань вбачається, що фактична тривалість окремих судових засідань була меншою за одну годину (засідання 28.01.2026, 09.02.2026, 02.03.2026, 24.03.2026, 02.04.2026).
З огляду на вказане, заявлений до відшкодування розмір витрат на участь адвоката у судових засіданнях не відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та співмірності, оскільки не узгоджується з матеріалами справи щодо кількості фактично проведених судових засідань та їх тривалості.
Щодо надання адвокатом Вербицьким Я.В. юридичних послуг по підготовці процесуальних документів, колегія суддів зазначає, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від 02.12.2025 (т.3 а.с.114) не є об`ємним (2 арк), а його зміст не свідчить про необхідність витрати адвокатом значного часу на його підготовку.
Колегія суддів зазначає, що подані адвокатом заперечення щодо обставин зазначених у відповіді на відзив, поданому з пропуском строку від 11.12.2025, заперечення на письмові пояснення третьої особи, клопотання про визнання неналежними доказів у справі №906/1459/25 та заперечення на відповідь третьої особи від 29.12.2025 за своїм змістом значною мірою дублюють правову позицію, викладену у письмових поясненнях від 02.12.2025.
Разом з тим, подання до суду заперечень на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026, якою серед іншого зобов`язано позивача надати суду документи (розрахунок до акту №06-11-30/001 від 17.02.23 та дозвільні документи, які видавались відповідачу на розміщення реклами), не було об`єктивно необхідним для належного захисту прав та інтересів ТОВ "БігБорд", оскільки такою ухвалою суд реалізував свої повноваження щодо витребування доказів, необхідних для повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Отже, заявлені до відшкодування витрати на підготовку вищезазначених процесуальних документів є завищеними, а тому підлягають зменшенню до розумного та співмірного розміру, який відповідає фактичному обсягу наданої професійної правничої допомоги.
З огляду на вказане, враховуючи надані заявником докази, характер спірних правовідносин, обсяг підготовлених процесуальних документів, кількість та тривалість судових засідань, а також фактичний обсяг виконаної адвокатом роботи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру заявленої ТОВ "БігБорд" до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу до 20000 грн.
Оцінюючи доводи апелянта про безпідставне встановлення судом позивачу строку для подачі клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та врахування заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частинами 3,4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.5,6 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.04.2026, у зв`язку з поданням ТОВ "БігБорд" заяви про ухвалення додаткового рішення, у відповідності до ч.5,6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України позивачу було встановлено строк до 15.04.2026 для подачі клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Вказане, на думку суду, жодним чином не підтверджує твердження апелянта про те, що суд зобов`язав позивача вчинити дії на його користь і на шкоду відповідачу, оскільки таке право на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу прямо передбачене положеннями ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України.
Встановлення судом строку для подання відповідного клопотання не є покладенням на сторону обов`язку вчинити певні процесуальні дії, а є реалізацією повноважень суду щодо забезпечення усім учасникам справи можливості належним чином скористатися наданими їм Господарським процесуальним кодексом України процесуальними правами та дотримання принципів змагальності і рівності сторін. 
Відтак, надання іншій стороні можливості подати заперечення або клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу є необхідною умовою забезпечення її права на ефективний судовий захист, не свідчить про порушення принципу рівності сторін та не може розцінюватися як створення переваг для однієї зі сторін спору.
Посилання апелянта на те, що позивачем було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, а не клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обов`язкової форми чи назви процесуального документа, яким сторона має заявити про неспівмірність таких витрат. Визначальним є зміст викладених у ньому доводів та вимог.
Як вбачається із заперечень позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, останні містять доводи щодо необґрунтованості та неспівмірності заявлених ТОВ "БігБорд" витрат, що свідчить про реалізацію позивачем права, передбаченого ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак, відсутність у назві документа словосполучення "клопотання про зменшення витрат", а також відсутність у його прохальній частині прямого формулювання про їх зменшення (за умови наявності прохання позивача відмовити у задоволенні заяви про їх стягнення), не є підставою для неврахування такого документа судом. 
Щодо доводів апелянта про необґрунтованість підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначення сторонами договору про надання правової допомоги фіксованого розміру гонорару відповідає принципу свободи договору і саме по собі не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат, однак не позбавляє суд права оцінити заявлену до відшкодування суму на предмет співмірності, реальності та розумності з огляду на конкретні обставини справи (ч.5 ст.126, ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України). 
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 20.05.2026 у справі №911/969/24 розмежувала підстави, за яких суд вправі не присуджувати стороні всі заявлені нею витрати на професійну правничу допомогу: (1) зменшення розміру витрат з підстав їх неспівмірності критеріям, визначеним ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, можливе лише за клопотанням іншої сторони, оскільки за відсутності клопотання сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат (п.7.9, 7.10 постанови з посиланням на додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 та від 15.06.2022 у справі №910/12876/19); (2) окремо від цього, керуючись критеріями, визначеними ч.ч.5,7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (зокрема обґрунтованістю та пропорційністю розміру витрат до предмета спору), суд може не присуджувати стороні всі її витрати на професійну правничу допомогу і за власним розсудом, тобто незалежно від наявності клопотання іншої сторони про зменшення витрат за ст.126 цього Кодексу.
За відсутності клопотання іншої сторони зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу можливе на підставі критеріїв обґрунтованості та пропорційності, передбачених ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом з тим, апеляційний суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).
З огляду на вказане, враховуючи, що адвокат Вербицький Я.В. представляв інтереси у даній справі ТОВ "БігБорд" до стягнення з якого було заявлено 296 212,99 грн, спір не містив виключної правової чи фактичної складності, оскільки виник із договірних правовідносин та правовідносин пов`язаних із застосуванням ст.83 та 1212 Цивільного кодексу України, які не є новими для судової практики та регулюються сталим законодавством, враховуючи фактичний обсяг роботи виконаний адвокатом, зважаючи на наявність розбіжностей у актах наданих послуг із фактичним розглядом справи (судовими засіданнями), а також існування повторів правової позиції у поданих ТОВ "БігБорд" клопотаннях, беручи до уваги наявність заперечень позивача, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги юридичну складність справи, її обставини та характер спірних правовідносин, з урахуванням вчинених процесуальних дій адвоката, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ТОВ "БігБорд" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та стягнення з Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на користь ТОВ "БігБорд" 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного додаткового рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73,76-79,86 Господарського процесуального кодексу України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі додаткового рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення додаткового рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БігБорд" задоволенню не підлягає.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БігБорд" на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 у справі №906/1459/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2026 у справі №906/1459/25 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Хабарова М.В. 

Суддя   Мельник О.В. 

Суддя   Мамченко Ю.А.