Провадження №2/359/333/26
Справа №359/8620/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.
при секретарі Кривохижі О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської сільської ради Бориспільського району про визнання права власності 

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року позивач звернувся з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Криворучко О.В., заведено спадкову справу №8/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . До складу спадщини після смерті спадкодавця увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадщину за законом прийняв лише він ОСОБА_1 . Незважаючи на це приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю на житловий будинок право встановлюючи документів. Так як, на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не може. 
Позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішеного розгляд проводити у порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Криворучко Оксани Вікторівни (08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Бежівка, буд. 31-а, офіс 74) копію спадкової справи, заведену щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2025 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 .
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2025 року, у справі 359/5662/25, встановлено факт родинних відносин, саме що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 . 
Приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Криворучко О.В., відкрито спадкову справу №8/2024, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 . 
Із матеріалів спадкової справи також вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері – ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Криворучко О.В. від 01.08.2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю у спадковій справі правовстановлюючих документів що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно— житловий булинок.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
В той же час, частиною 3 ст. 3 Закону № 1952-IVпередбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується копією державного акту серії ЯД №649893 від 28 лютого 2004 року. 
Згідно із записом в по господарській книзі на будинок в АДРЕСА_1 вбачається, що вказане домоволодіння належало ОСОБА_2 , також з вказаного документів слідує, що остання була зареєстрована та проживала за вказаною адресою.
З довідки №21017 від 19 листопада 2021 року КП БРР БР БТІ слідує, що станом на 31.12.2012 року на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстроване. При проведенні інвентаризації 19.11.2021 року перепланування в будинку,будівель та споруд, що потребують введення в експлуатацію, не виявлено. 
Із технічного паспорту виготовленого КП «БТІ» від 19.11.2021 року вбачається, що Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був побудований у 1963 році. 
Відповідно до статті 31 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” для державної реєстрації права власності на індивідуальні житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських рад, якими здійснювалося ведення погосподарського обліку, подаються виписка з погосподарської книги та документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом
У абзаці 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.
Верховний Суд у постановах від 15.01.2021 року, справа №1540/3952/18, від 15 жовтня 2020 року, справа №623/214/17 неодноразово висновував, що «Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію». 
Отже, чинне на час будівництва спадкового домоволодіння законодавство передбачало, що доказом набуття права власності забудовника на збудований ним житловий будинок до 05.08.1992 року є технічний паспорт виготовлений БТІ, який засвідчує відповідність забудови, яка не підлягає прийняттю в експлуатацію, а також документ, що підтверджує право власності/користування земельною ділянкою.
Сукупністю досліджених доказів, а саме записом у погосподарській книзі, державним актом на право власності на земельну ділянку, технічним паспортом та довідкою КП БРР БР “БТІ”, підтверджується, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, закінчений будівництвом у 1963 році, належав ОСОБА_2 .
Отже, набуте у встановленому законом порядку право власності ОСОБА_2 на дане нерухоме майно увійшло до складу спадщини на підставі ст. 1218 ЦК України, яку позивач прийняв шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою (ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право ( ст. 392 ЦК України).
Підсумовуючи зазначене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлої22.10.2023 року ОСОБА_2 . 
Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76-81,89,258,259,263-265,268,354ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РРНОКПП НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17 червня 2026 року.

Суддя:      Чирка С.С.