Справа № 357/5188/26
Провадження № 2/357/5015/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )

07 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Сомок О. А. ,
при секретарі – Козубенко Я. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання

В С Т А Н О В И В :
У березні 2026 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Костюкевич Наталю Валеріївну звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, в якій просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання у розмірі 1/4 (одна четверта) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року, але не більше чим до досягнення 23 років.
Короткий зміст позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.
На даний час ОСОБА_1 є повнолітньою особою та продовжує навчання на денній формі здобуття освіти - на другому курсі факультету романо-германської філології Київського столичного університету імені Бориса Грінченка. Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 10 вересня 2025 року № 1-2106/25.
Позивач не має самостійного стабільного доходу у зв`язку з навчанням за денною формою здобуття вищої освіти, що об`єктивно обмежує можливість поєднання навчального процесу з повноцінною трудовою діяльністю та отримання достатнього заробітку для самостійного забезпечення своїх життєвих потреб.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 потребує постійної матеріальної допомоги для забезпечення належних умов проживання, зокрема для покриття витрат на оренду житла, харчування, придбання навчальних матеріалів, оплату вартості навчання (що підтверджується відповідними квитанціями), проїзд та інші необхідні витрати, пов`язані із здобуттям освіти.
Позивач не отримує стипендію, що істотно ускладнює її матеріальне становище та додатково підтверджує необхідність отримання матеріальної допомоги від батьків. Разом з тим, Відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання: матеріальної допомоги добровільно не надає, у витратах на навчання та забезпечення життєвих потреб участі не бере, що змушує Позивача звернутися до суду за захистом свого права.
Відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу Позивачу, оскільки є працездатною особою, перебуває у працездатному віці і до настання повноліття доньки сплачував аліменти. Окрім того, Відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи осіб, що свідчить про відсутність обставин, які б істотно обмежували його можливість виконувати обов`язок щодо утримання доньки. 
Отже, Відповідач є матеріально спроможним сплачувати аліменти на користь Позивача на період її навчання. 
Раніше рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року з Відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки - ОСОБА_1 - до досягнення нею повноліття. Після досягнення Позивачем 18-річного віку виплата аліментів була припинена у зв`язку із припиненням відповідного обов`язку, встановленого для утримання неповнолітньої дитини.
Водночас Позивач продовжує навчання на денній формі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Сомок О.А. 
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача – адвокат Костюкевич Наталя Валеріївна звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористався, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 1477).
На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у справі №357/6191/23, провадження 2/357/1949/23 з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини з усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
З Довідки № 1-2106/25 від 10 вересня 2025 року, яка видана Київським столичним університетом імені Бориса Грінченка вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є студенткою ІІ курсу освітнього рівня «бакалавр» Факультету романо-германської філології Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, денної форми навчання. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2028, навчання здійснюється за кошти фізичних (юридичних) осіб.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).
Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.
Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що позивач, після досягнення повноліття продовжує навчання у Київському столичному університеті імені Бориса Грінченка, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки їй необхідні кошти на оренду житла, харчування, придбання навчальних матеріалів, оплату вартості навчання та проїзду. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.
Висновки суду за результатами розгляду заяви.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 березня 2026 року до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1331,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 19, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265, 274, 280-282, 353 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 191, 192, 199-200 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 березня 2026 року до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331, 20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2026 року. 
Суддя    	О. А. Сомок