ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 року | справа № 380/16606/26

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівського міського комунального підприємства "ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО" (79040, Львівська обл., місто Львів, ВУЛ.ДАНИЛА АПОСТОЛА, будинок 1, ЄДРПОУ 05506460) визнати протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, - 

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівського міського Комунального Підприємства "ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО", у якій просить суд: визнати протиправними дії Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго Адреса м.Львів, вул.Д.Апостола,1 Ел. Пошта Office_lte@lte.lviv.ua Електронний кабінет є в наявності ЄДРПОУ 05506460 які полягають у не наданні відповіді на запит по суті , щодо суспільно значимої інформації; зобов`язати Львівське міське комунальне підприємства Львівтплоенерго надати відповідь на інформаційний запит № 15-2 від 29.06.2026, а саме надати : Акти гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021-2026р.за адресою м. Львів вул. О.Степанівни буд.23; Акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки. У разі відсутності запитуваної інформації повідомити про її відсутність.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 червня 2026 ОСОБА_1 звернувся до ЛМКП ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО з Інформаційним запитом №15-2 від 29.06.2026, а саме просив надати : Акти гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021-2026 за адресою м.Львів.вул.О.Степанівни буд.23 та Акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки. Станом на 30 липня 2026. Відповідач ЛМКП ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО не надав жодної відповіді на запит. Стверджує, що відмовивши у задоволенні інформаційного запиту, Відповідач вчинив протиправні дії. Просив позов задовольнити.
Ухвалою судді від 11 серпня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив наступне. 29.06.2026 ОСОБА_1 подав інформаційний запит №15-2/2026 до ЛМКП "Львівтеплоенерго" на отримання публічної інформації. ЛМКП «Львівтеплоенерго», як монополіст у сфері надання послуг з теплопостачання у м. Львові діє в межах обов`язків покладених на нього Законом України «Про доступ до публічної інформації». Позивач при поданні позовної заяви, зобов`язаний довести, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є розпорядником інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також що ЛМКП «Львівтеплоенерго» в силу закону чи в ході проведення господарської діяльності володіє/може володіти запитуваною інформацією. В інформаційному запиті №15-2 ОСОБА_1 посилається на ряд нормативно-правових актів, на підставі яких робить висновок, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» володіє запитуваною інформацією. Вказує, що на балансоутримувача покладається обов`язок проведення гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж, та перевірка стану ізоляції труб теплопостачання. Оскільки між споживачами за адресою О.Степанівни , 23 та ЛМКП «Львівтеплоенерго» укладено типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, обов`язок обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання не відноситься до компетенції ЛМКП «Львівтеплоенерго». Зазначає, що у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відсутні акти гідравлічних випробовувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021-2026 р. адресою О.Степанівни, 23 та акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки оскільки їхня наявність не є необхідною для провадження господарської діяльності підприємства. Розпорядником вказаної інформації є балансоутримувач будинку по вул.. О.Степанівни, 23. Вказує, що вона не підпадає під визначення «публічна інформація» в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а відтак і ЛМКП "Львівтеплоенерго" не є розпорядником публічної інформації, а отже не може бути відповідачем в розумінні ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України. 26.08.2026 ЛМКП "Львівтеплоенерго" скерувало ОСОБА_1. на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідь на запит №18-7209-08/26. Вказаною відповіддю в тому числі повідомлено ОСОБА_1 про те, що його запит перескеровано до ЛКП "Левандівка", яке обслуговує внутрішньобудинкову систему опалення буд. О.Степанівни, 23. Просив у задоволенні позову відмовити.
Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.
29.06.2026 ОСОБА_1 подав інформаційний запит №15-2/2026 до ЛМКП "Львівтеплоенерго" на отримання публічної інформації із проханням надіслати на його електронну адресу: Акти гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021¬2026 р. за адресою м.Львів, вул. О.Степанівни буд.23 та Акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки.
ЛМКП "Львівтеплоенерго" не надав у п`ятиденний строк (5 робочих днів) письмової відповіді на інформаційний запит №15-2/2026 на отримання публічної інформації, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (стаття 2 Закону №2939-VI).
Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Згідно з ст. 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Частиною 1 статті 6 Закону №2939-VI встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1)конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Частиною 2 статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений (частина восьма статті 6 Закону № 2939-VI).
Згідно з ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Положеннями пунктів 1,3,5 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI).
Відповідно до ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Частина 5 ст. 19 Закону №2939-VI передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч. 3 ст. 22 Закону №2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23 Закону №2939-VI).
Отже, усі мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник інформації у свою чергу зобов`язаний надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Також запитувачу інформації забезпечено право на оскарження дій або бездіяльності розпорядника інформації.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1. звернувся до відповідача із запитом, відповідь на яку, на його думку, не надано. У запиті позивач просив надати Акти гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021¬2026 роки за адресою м.Львів, вул. О.Степанівни буд.23 та Акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки.
Отже, позивач, скориставшись своїм законним правом на отримання публічної інформації, звернувся до розпорядника запитуваної ним інформації, а саме до відповідача із запитом на інформацію.
Відповідач не надав відповідь ОСОБА_1 на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, про що він і не заперечує у відзиві на позов, тим самим допустив протиправну бездіяльність.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що запит про доступ до публічної інформації про надання відомостей належним чином розглянутий не був, що свідчить про неправомірну бездіяльність відповідача у ненаданні відповіді на запит позивача та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову.
Згідно зі статтею статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проаналізувавши норми законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність вчинених дій.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати бездіяльність Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», які полягають у не наданні ОСОБА_1 відповіді на запит від 29.06.2026 №15-2; 
Зобов`язати Львівське міське комунальне підприємства «Львівтплоенерго» надати ОСОБА_1 відповідь на інформаційний запит від 29.06.2026 № 15-2, а саме надати: Акти гідравлічних випробувань внутрішньобудинкових мереж за період 2021-2026р.за адресою м. Львів вул. О.Степанівни буд.23; Акти перевірки стану ізоляції труб теплопостачання за період 2021-2023 роки; у разі відсутності запитуваної інформації повідомити про її відсутність.
Судові витрати не розподіляти.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Брильовський Роман Михайлович