Справа № 645/2471/25
Провадження № 2/645/111/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 липня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Феленко Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань Каратаєвої Я.В.,
представника позивача - Редьки С.І.,
представника відповідача - адвоката Чумака Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії у розмірі 228939,14 грн. за період з січня 2020 року по 31 січня 2025 року, та судові витрати в сумі 3434,07 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу є власником нежитлового приміщення загальною площею 270,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Будинок з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідачу направлялись рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за спожиту теплову енергію відповідач не здійснював, внаслідок чого, станом на 01.02.2025 утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 31.01.2025 в розмірі 228939,14 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 21.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження.
24.06.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у нежитловому приміщенні, розташованому на першому поверсі багатоквартирного будинку та у підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , послуга теплопостачання фактично не надається. У вказаних приміщеннях наявні лише транзитні труби централізованої системи опалення, які не обладнані тепловіддаючими приладами (радіаторами). Ці труби проходять через приміщення, але вони заізольовані, що унеможливлює їх використання для опалення. Таким чином, відповідач примусово вважається начебто споживачем централізованої та неподільної системи теплопостачання, яка не враховує фактичного стану теплоспоживання у конкретному приміщенні.
Останній акт обстеження систем теплоспоживання, складений у 2021 році, не відображає сучасного стану приміщень. З метою актуалізації даних відповідач направив запит на електронну пошту КП "Харківські теплові мережі" 23.06.2025 з проханням провести нове обстеження систем теплоспоживання для фіксації поточного стану, зокрема відсутності опалювальних приладів та ізоляції транзитних труб.
Відповідач наголошує, що не використовує теплову енергію, яка може надходити через транзитні труби, оскільки вони ізольовані та не призначені для опалення приміщень. Основним джерелом тепла у нежитловому приміщенні, яке використовується як продуктовий магазин, є морозильні установки, які забезпечують прогрівання приміщення під час опалювального сезону за рахунок їхньої роботи. Таким чином, теплова енергія, яка може надходити через централізовану систему, не споживається відповідачем і не впливає на температурний режим у приміщенні.
В судовому засіданні представник позивача Редька С.І., який діє на підставі довіреності пояснив, що нарахування за період з січня 2020 р проведені відповідно до теплового навантаження розрахованого на підставі об`ємів приміщень згідно КТМ 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні». З жовтня 2023 р. КП «ХТМ» почало проводити нарахування згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг», затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. 19.05.2026 КП «ХТМ» було надано та погоджено розрахунок втрат на тепловіддачу ізольованих транзитних трубопроводів. В результаті чого в травні 2026 року суму боргу відповідача було перераховано, та зменшено на 120 041,19 грн, але перерахунок було зроблено за період з 01.10.2023 по 01.05. 2025. Тому за період з 01.10. 2023 по 31.01.2025 борг зменшено на 93 904,59 грн. Таким чином сума боргу за позовом з січня 2020 по 31.01.2025 складає 228 939,14 93 904,59 =135 034,55 грн., тому позов підтримує в цій частині.
Представник відповідача, адвокат Чумак Р.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги позов визнав в частині заборгованості фактично спожитої теплової енергії за період з 01.01.2020 по 31.01.2025 з урахуванням проведеного розрахунку теплових втрат від ізольованих транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку, які проходять через нежитлові приміщення підвалу №№ VII, IX, LI, LII, 1-го поверху, № 1/18 у житловому будинку лит. «А-5», загальною площею 270,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ., що складає 135 034,55 грн.
За наслідками судового засідання 30.06.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату та час його проголошення 09.07.2026 о 15:00 год.
Відповідно до ч.1ст.244ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення.
Суд, вислухавши доводи представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено, що нежитлові приміщення загальною площею 270,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 на праві власності належать відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 6771, виданий 03.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.
Згідно акту обстеження системи теплопостачання об`єкту № 172/2564 від 07.12.2021- нежитлових приміщень загальною площею 270,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 , система опалення нежитлових об`єктів є невід`ємною частиною системи опалення житлового будинку. Споживач ФО ОСОБА_1 користується тепловою енергією без договору з КП «ХТМ». Даний акт є підставою для виконання нарахувань за користування тепловою енергією без такого договору.
Відповідно до Актів № 172/12702, № 172/14089, № 172/14995, № 172/15937, № 172/17124, №172/2, №172/2567, №172/3272, складених за участю представника КП «Харківські теплові мережі», відбувалися з жовтня 2019 року по жовтень 2024 року підключення та відключення у зв`язку з початком та закінченням опалювального періоду системи опалення за адресою: АДРЕСА_1 .
За розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію за період бездоговірного користування ФО ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 за період з січня 2020 року по грудень 2021 року заборгованість склала 15499,13 грн. та за розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію за період дії Індивідуального договору ФО ОСОБА_1 з грудня 2021 року по січень 2025 року складає 212342,27 грн. та за абонентською платою 1097,74 грн.
Згідно обстеження системи теплоспоживання об`єкту, складеного 27.06.2025 №ВНОТ/455 начальником ВНОТ та провідним інженером-інспектором ВНОТ Управління контролю обліку теплоспоживання та засобів вимірювання КП «Харківські теплові мережі» за участю ОСОБА_1 , зафіксовані результати обстеження нежитлових приміщень площею 270,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , які належать відповідачу. Вказано, що через вбудовано-прибудовані нежитлові приміщення першого поверху площею 159,0 м кв. проходять транзитом внутрішньобудинкові трубопроводи системи опалення житлового будинку а саме: заізольовані трубопроводи Ду=32мм загальною довжиною 42,1м.,заізольовані трубопроводи Ду=20 мм загальною довжиною 25,5 м. заізольовані трубопроводи Ду=15мм загальною довжиною 2,6 м.. Через нежитлові приміщення підвалу, площею 111,7 м кв. проходять транзитом внутрішньобудинкові трубопроводи системи опалення житлового будинку, а саме: заізольовані трубопроводи Ду=32 мм, загальною довжиною 13,5 м, заізольовані трубопроводи Ду=20 мм загальною довжиною 6,0 м, заізольовані трубопроводи Ду=15мм загальною довжиною 5,6 м.
У вересні 2025 року ФОП ОСОБА_2 на замовлення відповідача склала розрахунок теплових втрат від ізольованих транзитних трубопроводів, які проходять через нежитлові приміщення загальною площею 270,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний розрахунок 03.09.2025 був погоджений начальником КП «Харківські теплові мережі». За результатами проведених розрахунків з КП «Харківські теплові мережі» було погоджено новий обсяг тепловіддачі де Q сер. річн. = 0,000539 Гкал/год.
Відповідно до п. 15 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, а також відповідно до п. 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», споживач повинен оплачувати відповідні послуги щомісячно.
У пункті 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», вказано, що обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
У пункті 11 договору вказано, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).
Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
У пункті 30 вищевказаного договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ч. 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У ч. 2, 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вказано, що власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.
Вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.
У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.
Згідно з ч. 1, п. 1-3 ч. 2 ст. 10 вищевказаного Закону у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг, визначає Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка була затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 із змінами та доповненнями (далі Методика № 315).
У пункті 2 розділу ІІ вищевказаної Методики зазначено, що обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і), розраховується за формулою (3): Q відкл.і = 0,86 * 10 -6 * q втр.транз * l транз * m опал.розр, Гкал (далі наведено значення кожного показника у формулі).
Якщо власник приміщення не надав інформацію для проведення відповідних розрахунків за формулою 3, виконавцем розподілу комунальної послуги для розрахунку обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, приймаються такі вихідні дані:
- трубопровід вважається не теплоізольованим;
- довжина транзитного трубопроводу (l транз) приймається рівною відстані від входу та виходу трубопроводу в приміщення, за винятком ширини однієї із стін/перегородок (при горизонтальному вході/виході) або висоти одного з перекриттів (при вертикальному вході/виході), а якщо транзитний трубопровід вертикально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною висоті поверху, на якому знаходиться приміщення, або горизонтально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною внутрішньому периметру приміщення, визначеному за аналогічним по плануванню приміщенням у будівлі.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).
З досліджених судом доказів вбачається, що з 03.12.2019 відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 270,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 .
Тобто, відповідач зобов`язаний утримувати вказане майно та нести витрати з його утримання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З придбанням у власність нежитлового приміщення у баготоквартирному будинку у відповідача, як їх власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження майна (житлового будинку).
Відповідач як співвласник багатоквартирного будинку має обов`язки оплачувати послуги з опалення приміщення транзитними мережами опалення (транзитними трубопроводами), а також загальнобудинкові потреби у опаленні. Вищенаведені обов`язки відповідача кореспондуються з нормами ч. 2 ст. 382 ЦК України, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 2, 3 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пунктом 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі».
Позивачем за вказаною адресою за період з січня 2020 року по січень 2025 року були надані для відповідача послуги з постачання теплової енергії, а відповідач мав сплачувати абонентську плату та оплату за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем.
Факт надання вищевказаних послуг підтверджується актами підключення та відключення системи опалення будівлі.
В судовому засіданні представник відповідача вказав, що сторона відповідача визнає свій обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг, не відмовляється від їх сплати та визнає позовні вимоги в частині сплати вартості фактично спожитої теплової енергії за період з 01.01.2020 по 31.01.2025 з урахуванням проведеного розрахунку теплових втрат від ізольованих транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку, які проходять через нежитлові приміщення підвалу №№ VII, IX, LI, LII, 1-го поверху, № 1/18 у житловому будинку лит. «А-5», загальною площею 270,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ., що складає 135 034,55 грн.
Суд не вдається до більш детального аналізу обґрунтованості вищевказаних позовних вимог, які визнані стороною відповідача, та підтримані представником позивача, та вважає ці вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Згідно ч.8 ст.141ЦПКУкраїни розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду з позовом, було сплачено 3434,07 грн судового збору.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2025,50 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з січня 2020 року по січень 2025 року у розмірі 135034,55 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2025,50 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_2 в ФХОУ ОАО «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 31557119, юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, адреса листування 61091, м. Харків, вул. Каденюка, 11/1,
представник позивача - Редька Сергій Іванович, довіреність № 01-40/9514/108 від 05.09.2023 р., адреса листування 61091, м. Харків, вул. Каденюка, 11/1;
відповідач -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
представник відповідача - адвокат Чумак Роман Васильович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 13А, оф. 573, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя          Ю.В. Феленко