Справа № 587/1558/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Синівської сільської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 є рідною тіткою неповнолітньої ОСОБА_3 , яка після смерті матері - ОСОБА_4 , проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , самоусунувся від піклування, виховання та забезпечення дитини, аліменти не сплачує у зв`язку із чим утворилась заборгованість по їх сплаті у розмірі 159 587,05 грн. Наразі відповідач виїхав у невідомому напрямку і його місце перебування не відоме, життям і потребами своєї доньки не цікавиться, участі у її вихованні не бере, таким чином він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківським прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, у поданих до суду письмових заявах просили розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечували проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді, шляхом опублікування оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.
Представник третіх осіб в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив справу слухати без їх участі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15)
Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.12.2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 гривень щомісячно, сплачуючи матері ОСОБА_5 , починаючи стягнення з 19 вересня 2018 року і до повноліття дитини. (а.с.7)
Згідно складеного Сумським ВДВС у Сумському районі Сумської області Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа Сумського районного суду Сумської області №587/2372/18 від 21.01.2019 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 14.01.2025 року становить 159 587,05 гривень (а.с.40).
03.08.2021 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.08.2021 року (а.с.9).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 - мати неповнолітньої ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.4)
Згідно Наказу Служби у справах дітей Синівської сільської ради Роменського району Сумської області №01-ОД від 19.01.2026 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштована у сім`ю рідної тітки ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення подальшої долі дитини органом опіки та піклування Синівської сільської ради. (а.с.28)
Згідно Довідки Синівської сільської ради Роменського району Сумської області №14-05/29 від 05.02.2026 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає в сім`ї ОСОБА_1 .
Відповідно Довідки-характеристики Синівської сільської ради Роменського району Сумської області №02-26/252 від 09.02.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_1 і з ІНФОРМАЦІЯ_6 року (з дня смерті сестри - ОСОБА_4 ) опікується племінницею ОСОБА_3 , приділяє належну увагу вихованню, навчанню та здоров`ю дитини.
За інформацією Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №21 Сумської міської ради №01-27/93 від 11.03.2026 року Батько ОСОБА_2 з 2022 року і по теперішній час не відвідує заклад освіти, у якому навчається його донька ОСОБА_3 , учениця 8-А класу, не цікавиться у класного керівника та педагогічних працівників успішністю в навчанні, поведінкою та іншими питаннями «шкільного життя» останньої. (а.с.37) 
Згідно довідки від 11.03.2026 року №01-27/94 ОСОБА_3 навчається у Сумському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №21 Сумської міської ради з 01.09.2018 року, характеризується як відповідальна, вихована та дисциплінована, володіє навичками самоорганізації, уміє раціонально планувати свій час, має критичне мислення та здатність до самоаналізу, у колективі почувається впевнено, має дружні стосунки з однокласниками, не конфліктна. (а.с.46,47)
Згідно Висновку органу опіки та піклування Синівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету №84 від 27.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, порушує вимоги ст.ст. 150,155 Сімейного кодексу України та ст.ст.11,12 Закону України «Про охорону дитинства», а тому відповідно до ст. 19, 150, 157, 164 Сімейного кодексу України, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.42-44).
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Таким чином, суд вважає встановленим факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного культурного, інтелектуального, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості виховання дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за навчання, виховання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов`язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно ст. 165 СК України право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому суд роз`яснює відповідачу, що згідно ч. 1 ст. 169 СК України він як батько позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 , 169, СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Саї Липоводолинського району Сумської області (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , ПОВТОРНО видане Сумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 14.12.2022 року, актовий запис №01)
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) 1331,20 гривень сплаченого судового збору .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 21.07.2026 року

Суддя       О.А. Степаненко