ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року

м. Чернівці

Справа № 725/4408/26
провадження № 822/1112/26-ц
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Височанської Н.К.,
за участю секретаря судового засідання Скулеби А.І.,
учасники справи: 
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересована особа ОСОБА_2 , 
апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького районного суду м.Чернівці від 05 травня 2026 року,
головуючий у суді першої інстанції суддя Нестеренко Є.В.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову. 
В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви посилається на те, що вона та ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, під час проживання, спільно придбавали майно, а тому вважає обґрунтованим та необхідним забезпечити позов, оскільки існує загроза відчуження спірного майна третім особам, що може призвести до порушення права на спадкування.
Враховуючи вищезазначене, виникла необхідність у поданні заяви про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення певних дій, а саме, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3313518873060. Заборонити Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М. М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким особам та/або передавати спадкову справу №29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 приватному нотаріусу до прийняття остаточного рішення у даній справі.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Чернівецького районного суду м.Чернівці від 05 травня 2026 року заяву задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3313518873060.
Заборонено Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким особам та/або передавати спадкову справу №29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 іншому приватному нотаріусу до прийняття остаточного рішення у даній справі.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, судом неповно встановлено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що першої інстанції повинен був застосувати такий захід забезпечення позову, як заборону відчуження спірного майна.
Також вказує на те, що право на спадкування в Україні охороняється державою, що гарантується Конституцією України та Цивільним кодексом України (ст. 1216-1220 ЦК України). Цей захист включає комплекс правових норм, які гарантують спадкоємцям можливість отримати майно, права та обов`язки померлого.
Наявність заборони Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М. М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 порушує право апелянта на оформлення спадкових прав після смерті батька.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частин 1-2 статті149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з пунктом 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, згідно з пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі N 753/22860/17.
Судом встановлено, що предметом спору між сторонами є вимоги майнового характеру, щодо права власності на спадкове майно.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявний спір предметом якого є спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а відповідач, може здійснити дії по відчуженню спірного майна на користь інших осіб, а захід забезпечення, який встановив суд відповідає вимогам і невжиття забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Зважаючи на предмет позову, а також реальну можливість відповідача здійснити протягом розгляду справи дії щодо відчуження майна, з метою недопущення ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову, існують беззаперечні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.
Також слід зазначити, що задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує прав відповідача (чи третіх осіб) щодо користування та володіння майном, в рамках забезпечення позову, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.
Крім того, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про зустрічне забезпечення за наявності для цього передбачених законом підстав.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2020 року у справі № 755/15345/17-ц та від 13 травня 2020 року у справі № 646/1489/19-ц.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції повинен був застосувати такий захід забезпечення позову, як заборону відчуження спірного майна, виходячи з наступного.
Арешт майна — накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.
Отже, накладення арешту на належне відповідачу майно за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися майном (провести його відчуження), проте не позбавляє скаржника права володіння і користування цим майном, зокрема не перешкоджає його використанню.
Щодо заборони Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким особам та/або передавати спадкову справу №29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 іншому приватному нотаріусу до прийняття остаточного рішення у даній справі.
Як вбачається з матеріалів справи і не заперечувалося сторонами в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину, видане 27 квітня 2026 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. та набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
До складу спадкового майна, крім переліченого заявницею у заяві про забезпечення позову, належить також наступне майно: земельна ділянка, кадастровий номер 7322582601:01:003:0012, площею 0,127 га; земельна ділянка, кадастровий номер 7322582601:01:003:0011, площею 0,1165 га,; земельна ділянка, кадастровий номер 7322582601:01:003:0010, площею 0,0951 га, земельна ділянка, кадастровий номер 7322582601:01:003:0009, площею 0,25 га, яка належали ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16 листопада 2023 року; житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою.: АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16 листопада 2023 року. 
Наявність заборони Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 буде порушувати право апелянта на оформлення спадкових прав після смерті батька. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За приписами п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції в частині заборони Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М. вчиняти нотаріальні дії скасуванню.
Керуючись ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Чернівецького районного суду м.Чернівці від 05 травня 2026 року в частині заборони Приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр Марині Михайлівні вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі: номер в Спадковому реєстрі 74691121; номер у нотаріуса 29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким особам та/або передавати спадкову справу №29-2025 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 іншому приватному нотаріусу до прийняття остаточного рішення у даній справі скасувати. В задоволенні вказаних вимог заяви відмовити.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Дата складання повної постанови – 10 липня 2026 року.
Головуючий М.І. Кулянда 
Судді: О.О. Одинак 
Н.К. Височанська