Справа №521/8594/26
Провадження №2/521/6552/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року 
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді  – Мурзенко М.В.,
при секретарі  – Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2026 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22.05.2024-100002526 у розмірі 39 520,00 грн, а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1  22.05.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 22.05.2024-100002526. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 13 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22.05.2024 року. 
Відповідно до умов кредитного договору № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 22/05/2024; 2. Сума Кредиту: 13000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 98 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 27.08.2024; Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 7% від суми Кредиту та дорівнює 910 грн. 00 коп. Неустойка: 130 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Договору від 22.05.202 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 13 000 грн.,  ОСОБА_1 22.05.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 13000 грн. 
Отже, позивач констатує факт, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу  ОСОБА_1  свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 39 520,00 грн., що складається з: Тіла кредиту - 13000 грн., процентів - 19110 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 910 грн., неустойки - 6500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08.06.2026 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.07.2026 року. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити за їх відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. 
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно з копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки кредитного договору № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року, підтвердження укладення кредитного договору від 22.05.2024 року та паспорту споживчого кредиту, між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 22.05.2024-100002526, відповідно до якого відповідачка отримав кредит в розмірі 13 000,00 грн., строком на 98 днів. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 7 % від суми кредиту та дорівнює 910,00 грн. Неустойка 130 грн., що нараховується за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
Згідно п. 3.1. за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.
Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до копії квитанції від 22.05.2024 р., відбулася виплата за договором № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року на суму 13000,00 гривень, копія наявна в матеріалах електронної справи. 
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по даному кредитному договору складає 39 520,00 грн, яка складається з: складається з: тіла кредиту - 13000 грн., процентів – 19110 грн., комісії – 910 грн., неустойки не виконання умов договору – 6500 грн. 
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на його платіжну картку через систему онлайн платежів ІРау.ua підтверджується наявним у матеріалах справи копією квитанції від АТ КБ Приватбанк №2465804691 від 22.05.2024 року.
Доказів повернення відповідачем кредитних коштів згідно умов укладеного договору матеріали справи не містять.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з п. 6 ч.1 ст.3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом ч. 8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З цього слідує, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З наданих представником позивача та досліджених судом доказів встановлено, що 22.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Споживчий центр» з метою отримання кредитних послуг та 22.05.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22.05.2024-100002526 в електронному вигляді, відповідно до умов якого він отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому його умовами та комісії за надання кредиту.
ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач в свою чергу, не надав своєчасно кредитній установі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, відповідно до умов договору у повному обсязі, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року р. в сумі 33 020 гривень 00 копійок (в. т.ч. заборгованість за кредитом – 13 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами – 19 110 грн. 00 коп., комісії – 910 грн. 00 коп.)
Сума нарахованої неустойки у зв`язку із несвоєчасним погашенням відповідачем кредиту стягненню не підлягає з огляду на припис п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 2 224 грн. 50 коп. 
Також позивачем було заявлено до стягнення судові витрати на копіювання документів в сумі 116 грн. 58 коп.
Суд доходить висновку про відмову у їх стягненні, оскільки витрати на надсиланні відповідачу позовної заяви не є витратами, пов`язаними із розглядом справи в розумінні ст. 133 ЦПК України.
Так, відповідно до п. 4) ст. 3 ст. 133 ЦПК України, до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що до вказаних витрат можуть бути віднесені витрати, понесені стороною після відкриття провадження у справі у зв`язку із необхідністю вчинення інших процесуальних дій після відкриття провадження у справі, а не при підготовці позовної заяви для подання її до суду.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд – 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за кредитним договором № 22.05.2024-100002526 від 22.05.2024 року в сумі 33 020 (тридцять три тисячі двадцять) гривень 00 копійок, яка складається з наступного: 
13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту;
19 110 (дев`ятнадцять тисяч сто десять) грн. 00 коп. - заборгованість за процентами;
910 (дев`ятсот десять) грн. 00 коп. – заборгованість за комісією;
В задоволенні позову в іншій частині— відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ: 37356833) судовий збір в сумі 2 224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) гривня 50 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: