Провадження №22-з/812/89/26
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА 
Іменем України
04 серпня 2026 року        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , яка підписана її представником - адвокатом Івановою Ганною Степанівною, про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі №479/1065/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Заочним рішенням Крівоозерського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 08 серпня 2015 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №37, розірвано.
Після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище, набуте під час шлюбу - « ОСОБА_1 ».
Визначено місце проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля батька - ОСОБА_2 .
Не погодившись з ухваленим рішенням в частині задоволення позовних вимог про визначення місця проживання з батьком,  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Іванова Г.С., звернулася з апеляційною скаргою.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником - адвокатом Івановою Г.С., задоволено.
Заочне рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1288 грн. 32 коп. судового збору.
22 липня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Іванова Г.С., через систему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн. До заяви представник відповідачки долучила докази направлення її на адресу позивача. Останній правом на подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористався.
Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах, необхідних для її розгляду, колегія суддів дійшла наступного.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У справі, яка розглядається, за наслідками апеляційного перегляду апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана її представником - адвокатом Івановою Г.С., задоволена, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у позові про визначення місця проживання дитини з батьком.
За такого наявні підстави для компенсації ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В апеляційній скарзі представник відповідачки зазначила, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат складає, зокрема, 40000 грн. оплати правничої допомоги, натомість докази щодо такого розрахунку були надані разом із заяво. про компенсацію судових витрат 23 липня 2026 року, тобто в межах визначеного частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, тому наявні передбачені процесуальним законом підстав для ухвалення у справі додаткової постанови.
За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). 
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
Тобто склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. 
Відповідачка просить апеляційний суд стягнути з позивача 40000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Вимоги ОСОБА_1 про компенсацію вартості правничої допомоги слід задовольнити частково в межах доведених доказами витрат.
Так, при зверненні до суду із заявою 23 липня 2026 року представник Скидан І.Р. долучила договір про надання правничої допомоги № 11/02/2026 від 11 лютого 2026 року, відповідно до якого за надання правової допомоги щодо перегляду заочного рішення про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в суді апеляційної інстанції відповідачка сплачує адвокату Івановій Г.С. гонорар в розмірі 40000 грн. (а.с. 175-176). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 01 травня 202 року №116-0 ОСОБА_1 сплатила адвокату Івановій Г.С. 40000 грн. за договором № 11/02/2026 від 11 лютого 2026 року (а.с.174).
Згідно змісту детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 479/1065/23 за апеляційною скаргою Скидан І.Р. (а.с. 174, зворот) представник відповідачки надала останній такі послуги з представництва її інтересів у справі, яка переглядається: ознайомлення з матеріалами справи та правовий аналіз справи; надання усних та письмових консультацій та роз`яснень щодо правових питань, що стосуються справи; формування доказів, складання правової позиції, що стосується справи, в тому числі написання та подання адвокатських запитів; написання, оформлення та подання апеляційної скарги; написання додаткових письмових пояснень по справі; представництво відповідачки в суді та участь у судових засіданнях.
У постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».
Підсумовуючи, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
У справі, яка переглядається, щодо надання таких послуг адвокатом Івановою Г.С. відповідачці, як: правовий аналіз справи, формування доказів, складання правової позиції, подання апеляційної скарги, написання додаткових письмових пояснень по справі, апеляційний суд врахував, що такі послуги не є послугами з професійної правничої допомоги, а тому не підлягають відшкодуванню позивачеві відповідачкою, що узгоджується із згаданим правовим висновком Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22).
Також колегія суддів враховує, що більшість із долучених до апеляційної скарги доказів та складені представником Івановою Г.С. додаткові пояснення не були прийняти апеляційним судом і не розглядалися через безпідставність їхнього подання.
Колегія суддів з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва відповідачки в суді апеляційної інстанції (складання апеляційної скарги, участь в одному судовому засідання в режимі відеоконференції), принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи принцип диспозитивності щодо заявлених вимог, дійшла висновку про наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 15000 грн. 
За такого заява представника Скидан І.Р. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , яка підписана її представником - адвокатом Івановою Ганною Степанівною, задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий      Т.М. Базовкіна

Судді:       Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

__________________________________________________
Повна додаткова постанова складена 04 серпня 2026 року