КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 року м. Київ справа №320/46340/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №444 від 13 серпня 2022 року, щодо притягнення начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частина НОМЕР_1 майстра-сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду в сумі 113039,15 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ був прийнятий під час його стаціонарного лікування в ГВКГ МО України, відтак не був присутнім під час здавання-прийняття посади. Зауважив, що під час проведення службового розслідування не було встановлено фактів та обставин неналежного виконання службових обов`язків чи перевищення службових повноважень позивачем.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У зв`язку з звільненням судді, в провадженні якого перебувала справа №320/46430/23, остання передана на повторний автоматизований розподіл між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено суддю Білоноженко М.А.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року справу прийнято до свого провадження суддею Білоноженко М.А. та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не надав, відтак суд вирішує спір на підставі наявних доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №466 від 06 серпня 2022 року внутрішньою перевірочною комісією військової частини НОМЕР_1 було проведено комісійне прийняття справ та посади начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , під час якої була проведена позапланова інвентаризація матеріальних засобів та продуктів харчування.
13 серпня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 444 (пунктом 2) відповідно до ч.4 ст.8 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» матеріально-відповідальну особу, а саме начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частина НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_1 , притягнуто до
повної матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду, заподіяну нестачею продуктів харчування та сухих пайків на складі на суму 113 039,15 грн.
24 серпня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 455 від 24.08.2022 року «Про результати службового розслідування», (пунктом 3) за порушення вимог ст.1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил У країни та ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.3.2.40 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частина НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - «Сувора догана», а також (пунктом 4) притягнуто до повної матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду, заподіяну нестачею матеріальних засобів на складі на суму 15 002,85 грн.
Даний наказ був доведений до позивача та ним не оскаржувався, а матеріальна шкода в сумі 15, 002,85 грн. відшкодована в добровільному порядку.
Позивач вважає, що рішення відповідача в частині притягнення до матеріальної відповідальності наказом командира військової частини НОМЕР_1 №444 від 13.08.2022 прийнято без належних на те підстав, є неправомірним, необґрунтованим, оскільки не ґрунтується на нормах діючого законодавства України, порушує права та інтереси позивача.
В зв`язку із чим, позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".
За нормами частини 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Правове врегулювання дисциплінарної відповідальності військовослужбовців здійснюється на підставі Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV, яким затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі-Дисциплінарний статут). Дисциплінарний статут визначає, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно з п. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до пункту 5 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (пункт 16 Статуту).
Відповідно до п. 24-26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть, з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
За нормами п. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Зважаючи на наведені норми Дисциплінарного статуту суд зауважує, що дисциплінарне стягнення застосовується у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Відповідно до положень п. 83-86 Дисциплінарного Статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджено Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 (далі - Порядок № 608).
Порядок № 608 визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
За нормами п. 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Відповідно до норм розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Згідно розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на наведені норми суд зауважує, що саме акт службового розслідування є носієм доказової інформації про обставини, встановлені під час його проведення.
Згідно матеріалів справи, причиною для призначення та проведення службового розслідування слугував наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2022, на виконання якого було проведено комісійне прийняття справ та посади начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , під час якого була проведена позапланова інвентаризація матеріальних засобів та продуктів харчування.
За результатами позапланової інвентаризації було виявлено нестачі та надлишки, згідно інвентаризаційних описів, а саме:
-згідно інвентаризаційного опису продуктів харчування на продовольчому складі виявлено нестачу на суму 86 039,15 грн. (вісімдесят шість тисяч тридцять дев`ять гривень, 15 копійок), надлишок на суму 260 211,11 грн. (двісті шістдесят тисяч двісті одинадцять гривень, 11 копійок);
-згідно інвентаризаційного опису пайків на продовольчому складі виявлено нестачу сухих пайків «Раціон германія 1-б» на суму 27 000 грн. (двадцять сім тисяч гривень), надлишок сухих пайків «ДПНП-Р» та «Каша гречана з м`ясом курки» на суму 314 072,22 грн. (триста чотирнадцять тисяч сімдесят дві гривні, 22 копійки); згідно інвентаризаційного опису залишків продуктів харчування, що утворилися за рахунок розподілу продуктів на одну людину програмою обліку ЗСУ-прод та природних факторів (усушка, утруска,
що потребують списання) виявлено нестачу на суму 618,48 грн. (шістсот вісімнадцять гривень 04 копійок);
-виявлено нестачу на суму 139 628,66 грн. (сто тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять вісім гривень 66 копійок) та надлишок на суму 2540,1 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень, 16 копійок) згідно інвентаризаційного опису матеріальних засобів на продовольчому складі, які не можливо нарахувати та облікувати у зв`язку з невідповідністю обліку продовольчої служби фінансово-економічною службою.
Так, позивач зазначає, що здавання справ та посади начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_4 відбулось за відсутності позивача, що на його думку є порушенням прав останнього.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із такими висновками позивача, з огляду на наступне.
Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене наказом Міністра оборони України від 16.07.97 № 300 (далі - Положення № 300) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає основи організації та ведення військового (корабельного) господарства; права та обов`язки посадових осіб військової частини* (корабля) та з`єднання, пов`язані з ведення військового (корабельного) господарства; порядок планування та здійснення контролю господарської діяльності; порядок приймання і здачі посади та облікової документації особами, на яких покладено ведення військового (корабельного) господарства; порядок вирішення інших питань щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства.
Згідно з нормами Положення, приймання і здавання справ та посади всіма матеріально відповідальними особами військової частини (зокрема, начальниками складів) проводиться обов`язково за участю внутрішньої перевірочної комісії (або комісії, призначеної наказом командира частини).
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.08.2022 №466 було визначено приймання та здавання посади начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення провести в присутності внутрішньої перевірочної комісії у складі: голови комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Відповідно до п. 9.1.5. Положення №300 під час дії особливого періоду та воєнного стану, здавання та приймання справ та посади проводиться комісійно за участі того, хто приймає, без участі особи, яка має здати посаду, у разі: визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; зарахування військовослужбовця наказом по особовому складу в розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду, якщо військовослужбовець перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні як заручник або інтернована особа. 
Таким чином, проведення інвентаризації за відсутності матеріально відповідальної особи (через хворобу) регламентоване законодавством, а залучення спеціальної комісії у складі не менше трьох осіб забезпечує легітимність процесу.
Оскільки позивач, під час процедури здавання-прийняття посади та справ перебував на стаціонарному лікуванні в ГВКГ МО України за направленням начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 №287 від 08.08.2022, прийняття посади та справ внутрішньою перевірочною комісією відповідача було здійснено відповідно до Положення № 300.
При цьому, наказ командира про проведення такої перевірки у період лікування військовослужбовця, є правомірним та не порушує його трудових чи службових прав.
Як свідчить акт службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 від 24.08.2022, неправомірні дії майстер-сержанта ОСОБА_1 полягають у тому, що ним не було здійснено контроль за ввіреним йому майном, яке зберігалось на продовольчому складі, що призвели до його втрати, а також не забезпечено своєчасний облік майна, що надходило на склад.
Вказані вище неправомірні дії (бездіяльність) сприяли настанню негативних наслідків у вигляді втрати військового майна складу, що заподіяло збитки державі на суму 15 002, 85 грн. (п`ятнадцять тисяч дві гривні, 85 копійок). Вчинення правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в розділі 3 акту службового розслідування.
Таким чином подія, що трапилась, перебуває у прямому причинному зв`язку з порушеннями, допущеними майстер-сержантом ОСОБА_1 
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення стала особиста недисциплінованість, неналежне ставлення до виконання обов`язків за посадою та безвідповідальність позивача.
За нормами п. 3.1.9 Положення № 300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності;
В свою чергу відповідно до п. 3.2.40 Положення № 300 начальники складів частини відповідають за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, за підтримку внутрішнього порядку, санітарний та протипожежний стан на складах. Вони підпорядковані відповідним начальникам служб частини з питань бойової підготовки, виконання розпорядку дня та внутрішнього порядку - командир взводу тилового забезпечення частини.
Пунктом 3.2.41 Положення № 300 визначено обов`язки начальників складів, серед яких: суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач; приймати та видавати матеріальні засоби за встановленими документами; вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі; щоденно подавати у діловодство частини прибутково-видаткові документи за минулий день;
Начальник складу частини виконує роботи щодо приймання, зберігання, видавання, здавання і обліку матеріальних засобів та прибирання складу за вказівками начальника служби.
Якщо начальник відповідає за окреме сховище чи склад, він виконує обов`язки та несе відповідальність за зберігання матеріальних засобів відповідно до обов`язків начальника складу частини (п. 3.2.42 Положення № 300).
При цьому механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами, військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами вищих навчальних закладів, установами та організаціями Міноборони, Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), розвідувального органу Міноборони (далі - РО Міноборони) та Держспецтрансслужби, і є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна визначає Інструкція з обліку військового майна у Збройних Силах України, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України 17.08.2017 № 440 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 р. за № 1192/31060 (далі - Інструкція № 440).
За визначенням наведеним у Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21 вересня 1999 року № 1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку, а також акції, частки у статутному капіталі юридичних осіб (далі - корпоративні права) тощо.
З огляду на наведені норми Положення № 300, Інструкції № 440, суд зазначає, що обов`язки з обліку і звітності щодо харчових продуктів (продовольства), води бутильованої, майна продовольчої служби, як військового майна, покладено на матеріально відповідальних осіб, якими у військовій частині є начальник продовольчої служби, начальник продовольчого складу військової частини, командир окремого підрозділу (матеріально відповідальна особа).
З огляду на встановленні судом обставини, враховуючи матеріали службового розслідування, суд приходить до висновку, що відповідач правильно кваліфікував дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності є правомірним і пропорційним, з урахуванням ступеня вини, характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків.
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №444 від 13 серпня 2022 року, щодо притягнення начальника продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частина НОМЕР_1 майстра-сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду в сумі 113039,15 грн, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) відмовити повністю

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.