РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2026 м. Турка

Справа № 458/827/26
Провадження №2/458/519/2026
Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    Волинець М.З., 
за участю секретаря судового засідання Сисан С.І.,
Сторони в справі:
позивач      Товариство з обмеженою відповідальністю        «БІЗНЕС ПОЗИКА»,
відповідач      ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

28.07.2026 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через підсистему «Eлектронний суд» подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 463804-КС-002 про надання кредиту від 28.03.2023 у розмірі 68 753,37 грн, з яких: 4 932,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63 368,61 грн - заборгованість за процентами; 451,79 грн - заборгованість за комісією, а також понесені судові витрати.
Стислий зміст позовних вимог.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 28.05.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 463804-КС-002 про надання кредиту. 28.05.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 463804-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 28.05.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - кредитний договір), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого, позивач надає позичальнику грошові кошти в розмірі 9 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
11.07.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися викласти п. 2.7 кредитного договору 2.7 в новій редакції, а саме: Термін дії договору до 30.04.2024.
08.09.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися викласти п. 2.7 кредитного договору 2.7 в новій редакції, а саме: Термін дії договору до 23.08.2024.
11.12.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися викласти п. 2.7 кредитного договору 2.7 в новій редакції, а саме: Термін дії договору до 14.04.2025.
22.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 4 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися викласти п. 2.7 кредитного договору 2.7 в новій редакції, а саме: Термін дії договору до 27.11.2025.
30.04.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 5 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися викласти п. 2.7 кредитного договору 2.7 в новій редакції, а саме: Термін дії договору до 12.05.2026.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (яку позичальник вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням.
Дотепер боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила заборгованість на загальну суму 48 273,79 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.07.2026 утворилася заборгованість за кредитним договором, у розмірі 68 753,37 грн, з яких: 4 932,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63 368,61 грн - заборгованість за процентами; 451,79 грн - заборгованість за комісією
Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з останньої вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Позиція відповідача.
Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 03.08.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 18.08.2026 о 14:10 год за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь) та витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 18.08.2026 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено на 15.09.2026 о 09:20 год та повторно витребувано докази в АТ «Ощадбанк».
20.08.2026, 02.09.2026 та 09.09.2027 на адресу суду з АТ «Ощадбанк» надійшла інформація на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області про витребування доказів.
Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 18.08.2026 та 15.09.2026 повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причин неявки не повідомила, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надала, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 15.09.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», судом встановлено таке.
28.05.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 463804-КС-002, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику кредит у розмірі 9 000 грн строком на 24 тижні, тобто до 12.11.2023 зі сплатою стандартної процентної ставки в день 2 %, яка є фіксована; знижена процентна ставка 1,15 % в день; орієнтовна загальна вартість кредиту 23 400 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 1 68, 16 грн грн; комісія за видачу кредиту 1 350 грн.
28.05.2026 позивач видав відповідачу кредит в розмірі 9 000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується: витягом з анкети клієнта; квитанцією платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) № 582981592 від 28.05.2023, чим виконав свої грошові зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі.
У анкеті-клієнта від 20.07.2026 вказані персональні дані позичальника, та інформацію стосовно кредиту (сума, дата отримання кредиту, номер банківського рахунку/банківської карти для перерахування коштів).
Крім того, згідно відповідей АТ «Ощадбанк» № 46/12.11/110899/2026/БТ від 11.08.2026, № 46/12-11/117260/026/БТ від 25.08.2026 та № 46/12.11/121763/2026/БТ від 03.09.2026, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відкрито рахунок № НОМЕР_4 , до якого було емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 . На підтвердження зазначеного банком також надано виписку по рахунку за вказаною карткою (що міститься на компакт-диску), згідно якої 30.05.2026 на рахунок було зараховано 9 000 грн.
11.07.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода № 1), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися: викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Строк, на який надається кредит 49 тижнів»; викласти п. 2.7 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 30.04.2024»; викласти п. 2.11 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Дата повернення кредиту: до 30.04.2024» тощо.
08.09.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода № 2), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися: викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Строк, на який надається кредит 65 тижнів»; викласти п. 2.7 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 23.08.2024»; викласти п. 2.11 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Дата повернення кредиту: до 23.08.2024» тощо.
11.12.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода № 3), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися: викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Строк, на який надається кредит 99 тижнів»; викласти п. 2.7 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 14.04.2025»; викласти п. 2.11 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Дата повернення кредиту: до 14.04.2025» тощо.
22.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 4 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода № 4), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися: викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Строк, на який надається кредит 131 тижнів»; викласти п. 2.7 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 27.11.2025»; викласти п. 2.11 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Дата повернення кредиту: до 27.11.2025» тощо.
30.04.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 5 до договору № 463804-КС-002 про надання кредиту (далі - додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якої сторони домовилися: викласти п. 2.3 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Строк, на який надається кредит 155 тижнів»; викласти п. 2.7 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 12.05.2026»; викласти п. 2.11 кредитного договору в новій редакції, а саме: «Дата повернення кредиту: до 12.05.2026» тощо.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 22.07.2026 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 68 753,37 грн, з яких: 4 932,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63 368,61 грн - заборгованість за процентами; 451,79 грн - заборгованість за комісією.
При цьому, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що на погашення кредиту ОСОБА_1 періодично сплачувала ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошові кошти, а саме: 21.06.2023 - 1 950 грн, 04.07.2023 - 2 485,43 грн, 25.07.2023 - 610 грн, 27.07.2023 - 365 грн, 12.08.2023 - 450 грн, 15.08.2023 - 525 грн, 24.08.2023 - 1 233,80 грн, 25.09.2023 - 975 грн, 09.10.2023 - 975 грн, 24.10.2023 - 975 грн, 11.12.2023 - 600 грн, 14.01.2024 - 2 208,80 грн, 23.01.2024 - 1 337,32 грн, 13.03.2024 - 487,50 грн, 26.03.2024 - 746,30 грн, 08.04.2024 - 800 грн, 09.04.2024 - 100 грн, 19.04.2024 - 799,64 грн, 15.05.2024 - 487,60 грн, 30.05.2024 - 487,50 грн, 13.06.2024 - 487,50 грн, 02.07.2024 - 487,50 грн, 11.07.2024 - 1 650 грн, 15.08.2024 - 1 500 грн, 16.08.2024 - 2 700 грн, 21.08.2024 - 1 950 грн, 03.09.2024 - 1 950 грн, 18.09.2024 - 1 950 грн, 09.10.2024 - 1 950 грн, 17.10.2024 - 1 950 грн, 06.11.2024 - 1 950 грн, 14.11.2024 - 1 950 грн, 11.12.2024 - 1 950 грн, 15.01.2025 - 3 000 грн, 26.02.2026 - 2 000, 04.04.2026 - 2 250 грн.
ОСОБА_1 на виплату заборгованості за кредитним договором внесено на загальну суму 48 273,79 грн.
Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом норми ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Так, статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст. 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та додаткових угод, які оформлені в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів UA-8363, UA- 5752, UA- 8669, UA-4377, UA- 0772, UA-6166 і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення вищенаведених договорів, з яких встановлено, що клієнт ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону « НОМЕР_5 », зайшла в особистий кабінет на сайті, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору та додаткових угод, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовими ідентифікаторами.
Із зазначеного позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 здійснено усі необхідні дії, спрямовані на укладення кредитного договору № 463804-КС-002 від 28.05.2023 та додаткових угод №1, №2, №3, №4 та №5.
Без здійснення вказаних дій відповідачем, кредитний договір та додаткові угоди не були б укладені між сторонами, тому ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Разом з тим, відповідач не надала жодних доказів несанкціонованого доступу до її особистого кабінету, використання її персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність її вільної волі на укладення договору або фальсифікацію електронного підпису.
Окрім цього, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитним договором.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що вищенаведений кредитний договір, який був укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», так само як і при укладенні договору в паперовій формі, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Таким чином, зібрані докази вказують на те, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами.
Судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 9 000 грн.
Суд звертає увагу, що зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну системи «Fondy».
Квитанцією № 582981592 від 28.05.2023 підтверджується перерахування грошових коштів на картку № НОМЕР_6 , призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 463804-КС-002 від 28.05.2023.
Саме такий номер картки для зарахування коштів зазначено позичальником при оформленні договору № 463804-КС-002 від 28.05.2023 в анкеті клієнта.
З огляду на вищевикладене, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства.
Таким чином, суд вважає, що відповідач отримала кредитні кошти, однак вчасно їх не повернула, в результаті чого утворилась заборгованість.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Суд, дослідивши розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом, дійшов висновку, що відповідно до умов кредитного договору, позивач нараховував проценти в межах строку кредитування, а саме за період з 28.05.2023 по 12.05.2026.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить детальний опис нарахованої заборгованості, з вказівкою на дату операції/платежу, дати і розміру нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати і розміру здійснення платежів. Зазначений розрахунок не спростований належними та допустимими доказами.
ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надала суду розрахунку на спростування розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Крім того, проценти за кредитним договором нараховані виключно за користування кредитними коштами в межах строку договору за ст. 1048 ЦК України, без застосування неустойки чи штрафів (ч. 2 ст. 625 ЦК України), і не є компенсацією за прострочення. Реальна річна ставка була вказана в договорі та узгоджена сторонами на стадії укладення, що не суперечить принципам свободи договору (ст. 627 ЦК України).
Відповідач ознайомилася з розміром відсоткової ставки та конкретними сумами до сплати, засвідчивши це власним підписом. Водночас умови договору не оскаржувалися нею.
Також, суд зазначає, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення цього договору відмовитись від цього договору (пп.2 п. 4.1. кредитного договору).
Однак, ОСОБА_1 правом споживача, передбаченого Законом України «Про захист прав споживачів», відмовитися в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів, не скористалася та продовжувала користуватися кредитом на погоджених між сторонами умовах.
При цьому, суд враховує, що відповідач не зверталася в суд із вимогами про недійсність/нікчемність такого договору та не спростувала належними доказами заборгованість за тілом кредиту та процентами, розмір яких та строк нарахування, погоджені сторонами, на сплату заборгованості за кредитним договором внесла на загальну суму 48 273,79 грн.
Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2) у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Вищенаведені платежі зараховувались на погашення заборгованості по відсотках, по комісії та за тілом кредиту, що відповідає Закону України «Про споживче кредитування».
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.
Із розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 28.05.2023 по 18.06.2023 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 1,15%, за період з 19.06.2023 по 11.07.2023 - 2 %, за період з 12.07.2023 по 12.08.2023 - 0,862%, за період з 13.08.2023 по 08.09.2023 - 1,15%, за період з 10.09.2023 по 24.10.2023 - 0,862 %, за період з 25.10.2023 по 02.11.2023 - 1,15%, 03.11.2023 - 0,862 %, за період з 04.11.2023 по 11.12.2023 - 1,15%; за період з 12.12.2023 по 29.12.2023 - 0,862%, за період з 30.12.2023 по 22.02.2024 - 1,15%, за період з 23.02.2024 по 11.03.2024 - 0,862%, за період з 12.03.2024 по 30.04.2024 - 1,15%, за період з 01.05.2024 по 25.06.2024 - 0,862%, за період з 26.06.2024 по 12.05.2026 - 1,15 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності з 24.12.2023.
Положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно) - 1,5 %; з 21.08.2024 включно та надалі 1%.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки кредитний договір № 463804-КС-002 від 28.05.2023 укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, положення цього Закону застосовуються до кредитного договору, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.
Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною п. 2.4 кредитного договору, з урахуванням змін.
Водночас суд зазначає, що нарахування процентів за ставкою 1,15 % у період з 21.08.2024 по 12.05.2026 є незаконними.
Оскільки за період з 21.08.2024 по 12.05.2026 максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1 %, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за цей період у загальному розмірі 54 481,86 грн, що складається з: за період з 21.08.2024 по 26.02.2026: 9 000 грн х 1 % х 555 днів = 49 950 грн; за період з 27.02.2026 по 04.04.2026: 7 182,97 грн х 1 % х 37 днів = 2 657,70 грн; за період з 05.04.2026 по 12.05.2026: 4 932 грн х 1 % х 38 днів = 1 874,16 грн.
При цьому за період з 28.05.2023 по 20.08.2024 відсотки нараховані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем несплачена заборгованість за цей період становить 19 491,22 грн.
З огляду на те, що за період з 21.08.2024 по 12.05.2026 відповідач сплатив заборгованість на загальну суму 18 600 грн, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами користування кредитом підлягають частковому задоволенню у розмірі 55 373,08 грн (54 481,86 грн + 19 491,22 грн - 18 600 грн)».
Щодо стягнення комісії.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.
Судом встановлено, комісія за видачу кредиту відображена і в тексті кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останньої щодо включення такої комісії до загальних витрат за кредитним договором. Зокрема, в пункті 2.5. кредитного договору сторони погодили комісію за видачу кредиту в розмірі 1 350 грн.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за видачу кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між позивачем та відповідачем.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією, з урахуванням часткового погашення заборгованості за комісією, в розмірі 451,79 грн, (1 350 грн -397,36 грн - 500,86 грн), підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за кредитним договором № 463804-КС-002 від 28.05.2023 у загальному розмірі 59 866,62 грн, з яких: 4 932,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 54 481,86 грн - заборгованість за процентами; 451,79 грн - заборгованість за комісією.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через підсистему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 318,15 грн, з розрахунку 59 866,62 грн (задоволені позовні вимоги) становлять 87,07 % заявленої суми позовних вимог; від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133) заборгованість за Договором № 463804-КС-002 про надання кредиту від 28.05.2023 у розмірі 59 866 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 62 коп., з яких: 4 932 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн 97 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 54 481 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят один) грн 86 коп. - заборгованість за процентами; 451 (чотириста п`ятдесят один) 79 коп. - заборгованість за комісією.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133) судовий збір у розмірі 2 318 (дві тисячі триста вісімнадцять) грн 15 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Марія ВОЛИНЕЦЬ