Справа № 509/5145/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року         с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 
до 
Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області
про 
встановлення факту належності правовстановлюючого документу, 
визначення частки майна у спільній сумісній власності 
та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2026 року позивачі звернулися до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначили, що їм, а також ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної приватної власності належить 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ). На сьогоднішній день у них виникла необхідність здійснити відчуження вказаної вище частини житлового будинку. Для цього вони звернулися до нотаріуса і їм повідомили, що неможливо здійснити відчуження цього майна, оскільки у правовстановлюючому документі на зазначене вище нерухоме майно допущено помилки, а саме неправильно записані їхні прізвища. Замість правильного « ОСОБА_5 » у документі записано: « ОСОБА_6 ». І до того ж не визначена частка кожного із співвласників цього майна. Крім цього, ще ІНФОРМАЦІЯ_1 померла одна із співвласників вказаної вище частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами – ОСОБА_4 , спадкоємцем якої є позивачка – ОСОБА_1 . І відповідно після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 30/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадкоємець ОСОБА_1 звернулась Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини і державним нотаріусом було відкрито відповідну спадкову справу. Але державний нотаріус відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, оскільки на думку державного нотаріуса з наданих документів неможливо встановити склад спадкового майна, а саме частку вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належала спадкодавцю і при цьому порекомендувала з цього питання звернутись до суду.
З наведених підстав позивачі просили встановити факт належності їм правовстановлюючого документу, визначити частки майна у спільній сумісній власності та визнати право власності в порядку спадкування за законом.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву, якою повідомили, що свій позов підтримують та просять про розгляд справи у їхню відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. 
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; … 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.
Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до підпункту 4.14. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами та доповненнями, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами та доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.
Відповідно до підпункту 4.21. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами та доповненнями, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як судом встановлено, позивачам: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на праві спільної сумісної приватної власності належить 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 18 грудня 1997 року, яке видане ГППХ «Петродолинське» на підставі розпорядження органу приватизації від 16 грудня 1997 року № 1141 та Архівною довідкою Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області від 03.10.2025 р.
Згідно довідки відділу містобудування та архітектури Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 1 від 15.07.2026 р., на сьогоднішній день актуальна (правильна) адреса вказаного вище об`єкту нерухомого майна є: АДРЕСА_1 .
На сьогоднішній день у позивачів виникла необхідність здійснити відчуження вказаної вище частини житлового будинку. Для цього вони звернулися до нотаріуса і їм повідомили, що неможливо здійснити відчуження цього майна, оскільки у правовстановлюючому документі на зазначене вище нерухоме майно допущено помилки, а саме у Свідоцтві про право власності від 18 грудня 1997 року неправильно записані їхні (позивачів) прізвища. Замість правильного « ОСОБА_5 » у документі записано: « ОСОБА_6 ». І до того ж не визначена частка кожного із співвласників цього майна. 
Оскільки Свідоцтво про право власності видано на 30/100 часток вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами видано на 5-х осіб, то відповідно частка кожного становить – 30/500 часток (30/100 : 5 = 30/500).
Крім цього, ще ІНФОРМАЦІЯ_1 померла одна із співвласників вказаної вище частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами – ОСОБА_4 , спадкоємцем якої є позивачка – ОСОБА_1 . І відповідно після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 30/500 часток вказаного вище житлового будинку. 
Спадкоємець ОСОБА_1 звернулась Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини і державним нотаріусом було відкрито відповідну спадкову справу № 215/2015.
На сьогоднішній день обов`язки Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області виконує Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області. 
Але державний нотаріус Біляївської державної нотаріальної контори повідомила, що з наданих документів неможливо встановити склад спадкового майна, а саме частку від 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), яка підлягає переоформленню після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . І при цьому, нотаріус надала відповідного листа № 2693/02-14 від 19.11.2025 р. та порекомендувала звернутись до суду для вирішення даного питання.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 258, 259, 263-268, 272-273, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 321, 369, 372, 392, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначення частки майна у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Свідоцтво про право власності на 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 18 грудня 1997 року, видане ГППХ «Петродолинське» на підставі розпорядження органу приватизації від 16 грудня 1997 року № 1141, відносно житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), належить громадянам: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Визначити, що частка кожного із співвласників 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), що належить громадянам: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) становить 30/500 часток.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно у вигляді 30/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ).
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя:    А.І. Бочаров