Справа 688/3376/26 
№ 3/688/683/26 

Постанова
Іменем України
27 липня 2026 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 (паспорт № НОМЕР_3 , виданий 25 квітня 2024 року органом 6831, РНОКПП НОМЕР_4 ),
за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
встановив:
16 липня 2026 року близько 14 год 00 хв, під час дії особливого періоду (воєнного стану) солдат ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 та був відсутній на військовій службі в період з 14 год 00 хв до 21 год 00 хв 16 липня 2026 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, не визнав, посилаючись на те, що перебував у медичному закладі, про що повідомив керівництво в усному порядку.
За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.
Дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків. 
Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні настав з 18 березня 2014 року відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що 
кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Отже, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, вчинено солдатом ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) та вина останнього у його вчиненні, підтверджується даними: протоколу про військове адміністративне правопорушення №28 від 17.07.2026, яким зафіксовано подію; даними військового квитка серії НОМЕР_5 від 17.12.2024, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №272 від 27.09.2025 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №281 від 06.10.2025 про призначення ОСОБА_1 на посаду; доповіді про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 від 16.07.2026 №801/487/4376/пс; доповіді про повернення (затримання) солдата ОСОБА_1 від 16.07.2026 №801/487/4386/пс сумісними діями представників НПУ, ІНФОРМАЦІЯ_2 та особового складу в/ч НОМЕР_1 ; витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №204 від 16.07.2026 про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 та повернення його до військової частини і зарахування на всі види забезпечення з 17.07.2026.
При цьому суд не приймає до уваги дані консультаційного висновку спеціаліста ортопеда-травматолога КП «Славутська міська лікарня» від 16.07.2026, наданого ОСОБА_1 для підтвердження поважності відсутності на військовій службі 16.07.2026, оскільки даний висновок не містить жодних даних про дату та час перебування останнього у даному медичному закладі на обстеженні чи лікуванні, а лише містить дані щодо його діагнозу встановленого на підставі рентгенографії, яка також не містить даних про дату та час її проведення), а отже не спростовує встановлених судом обставин. 
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчиненного ОСОБА_1 правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
За вказаних обставин, вважаю доцільним обрати ОСОБА_1 стягнення, необхідне й достатнє для попередження скоєння ним нових правопорушень у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 33-35, 172-15 ч. 2, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя –
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, які слід стягнути на користь держави (отримувач коштів ГУК у Хмел. обл./Шепетів.мтг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA578999980313010106000022777, код класифікації доходів бюджету 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір, п.5). 
Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 308 КУпАП).
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя:   Світлана КОЗАЧУК