Справа № 203/3932/24
Провадження № 2/0203/165/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:
головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,
за участю секретаря судового засідання - Клімової Н.А.,
за участі:
представника позивача - адвоката Харламова Д.В.,
третьої особи-1 - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Харламов Дмитро Вікторович з позовом, з урахуванням ухвали суду від 11.02.2025 року, до Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1), Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі - відповідач-2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 (далі - третя особа-1), П`ята дніпровська державна нотаріальна контора (далі - третя особа-2), про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач просить суд:
- визнати право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,056 гектарів в с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради, визначеної Державним актом на право власності на землю ІІІ-ДП №067693 від 16.08.2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1954, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
І. Стислий виклад позиції учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є рідною донькою та спадкоємицею померлого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпрі. Позивач на виконання вимог ст. 1269 ЦК України звернулась до П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 27.05.2011 року №564, зареєстровано в реєстрі за №5-616 після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі заяви про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа №218/2011, номер у нотаріуса, П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в Спадковому реєстрі під №51214293 від 27.05.2011 року. Таким чином, позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги.
Як пояснила позивач, після смерті батька - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу спадщини входять, зокрема: 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,056 гектарів, яка розташована на території с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради для ведення садівництва. У зв`язку з тим, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , вона звернулась до П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою на одержання свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно. Однак, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,056 гектарів, яка розташована на території с.т. «Автомобіліст» від 25.06.2014 року. Підставою відмови у видачі свідоцтва на спадщину державним нотаріусом було зазначено, що позивач не надала правовстановлюючий документ про належність майна спадкодавцеві, а саме: оригіналів правовстановлюючого документа. Також державним нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач звернула увагу суду і на те, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно померлого ОСОБА_3 , бо вони не збереглися після його смерті, що унеможливлює належне оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
З огляду на викладене вище, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.
24.10.2024 року відповідач-1 - Дніпровська міська рада - подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
За поясненнями представника відповідача-1, спадкодавець набув право власності на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 20.10.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Позивач не довела того, відповідач - Дніпровська міська рада ставить під сумнів наявність права власності позивача (спадкоємця) на спірне нерухоме майно, як і не довела порушення, невизнання та (або) оспорення її прав власника відповідачем. Позивач до Дніпровської міської ради чи Департаменту житлового господарства не зверталась, відмову в отриманні дубліката свідоцтва про право власності на квартиру не отримувала. Крім того, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,056 га в с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради. У свою чергу, відповідачем за цим позовом ОСОБА_2 визначила тільки Дніпровську міську раду. Позовна вимога про визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,056 га, в с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради має бути пред`явлена до належного відповідача - Слобожанської селищної ради (Балівська сільська рада 12.06.2020 року увійшла до складу Слобожанської селищної громади), оскільки спірна земельна ділянка є розташованою на території Балівської сільської ради.
19.11.2024 року третя особа - представник третьої особи-2 - П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори - Карачун О.О. просила суд розглянути справу за її відсутності. 
11.02.2025 року в системі «Електронний суд» від представника відповідача-1 - Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог аналогічного змісту до відзиву, поданого 24.10.2024 року, вже викладеного вище.
08.10.2025 року представник відповідача-1 подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.
Інші учасники справи не подали до суду заяв по суті спору.
Під час судового розгляду справи по суті спору представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, підстави звернення до суду з позовом пояснив суду таким чином, як про це вказано вище, відповідно до позовної заяви. Представник позивача наголосив на тому, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Проте у позивача є документи, що вказують на те, що саме померлий батько позивача є власником спірного спадкового майна, тому позивач і звернулась до суду з позовом.
Представник відповідача-1 - Дніпровської міської ради - Пренко А.В. під час участі у судовому засіданні пояснила, що Дніпровська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач-1 не порушував права позивача щодо спірного майна, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів вказує на те, що позивач не набула права власності на майно. Інші підстави своїх заперечень представник відповідача-1 пояснила суду таким чином, як про це викладено у відзиві на позов.
Третя особа-1 - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 12.08.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, та витребувано у П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: 49006, місто Дніпро, вул. Степана Бандери, буд. 43-а; e-mail: 5Ddnkontora@i.ua) копію спадкової справи №218/2011, зареєстрованої в спадковому реєстрі під №51214293 від 27.05.2011 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
13.09.2024 року на виконання ухвали суду від 12.08.2024 року державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори подав до суду копію спадкової справи №218/2011 від 27.05.2011 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 4 арк.
Ухвалою суду від 11.02.2025 року було задоволено повністю клопотання представника позивача про залучення співвідповідача в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, та залучено до участі в цивільній справі №203/3932/24 в якості співвідповідача - Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 56-Б; код ЄДРПОУ 04525024), зобов`язано позивача та відповідача направити на адресу залученого співвідповідача - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області - копію позовної заяви та копію відзиву на позов, відповідно, разом з доданими до них документами, а докази направлення надати суду.
Ухвалою суду від 26.05.2025 року було закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
У чергове судове засідання 27.10.2025 року з`явились представник позивача та третя особа ОСОБА_1 .
Інші учасники справи у чергове судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, представник третьої особи-2 та представник відповідача-1 подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.
Суд, заслухавши думки представника позивача та третьої особи-1, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223 ЦПК України розглянув справу за відсутності інших учасників справи.
Під час судового розгляду справи суд заслухав усні пояснення учасників справи по суті спору, дослідив письмові докази, наявні в матеріалах справи, в ході судових дебатів заслухав заключні слова учасників справи по суті спору, та 27.10.2025 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є рідною донькою померлого спадкодавця - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його єдиною спадкоємицею за законом першої черги, а третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю позивача. Це підтверджується копіями: свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 12.04.2011 року, серії НОМЕР_2 ; свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 05.04.1986 року, серії НОМЕР_3 , в якому батьками позивача вказані: ОСОБА_3 - батько, ОСОБА_4 - мати; свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.06.2001 року, серії НОМЕР_4 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвища після розірвання шлюбу: громадянина - ОСОБА_5 та громадянки - ОСОБА_6 (а.с. 9-10, 20).
Померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є зареєстрованим власником 36/100 часток квартири АДРЕСА_2 , які належать йому на праві приватної спільної часткової власності; квартира приватизована, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 20.10.2005 року №5/199-05. Це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 8817667 від 02.11.2005 року, реєстраційний номер: №12176161 (а.с. 13, 16).
Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 05.08.2024 року, право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа: 45,8 кв.м, житлова площа: 31,6 кв.м, на праві спільної часткової власності зареєстроване за: ОСОБА_2 (64/200 часток) - 26.09.2005 року на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 22.08.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 (64/200 часток) - 26.09.2005 року на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 22.08.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, та ОСОБА_3 (36/100 часток) - 02.11.2005 року на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 20.10.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а.с. 14-15).
Відповідно до копії листа КП «ДМБТІ» ДОР від 27.08.2013 року №9506, станом на 31.12.2012 року, в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_3 , на 36/100 часток - за громадянином України ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням №5/199-05, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №12176161 (а.с. 17).
Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є зареєстрованим власником 64/100 часток квартири АДРЕСА_2 , які належать їй на праві приватної спільної сумісної власності на членам її сім`ї ОСОБА_2 ; квартира приватизована, загальна площа становить 45,8 кв.м, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 22.08.2005 року №5/158-05. Це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, технічним паспортом на приватизовану квартиру, 64/100 часток, що належать ОСОБА_1 (а.с. 18, 19).
Померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є зареєстрованим власником і земельної ділянки, площею 0,056 гектарів, що розташована на території с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради, землю передано для ведення садівництва, та належить йому на праві приватної власності, відповідно до рішення виконавчого комітету Балівської сільської ради народних депутатів №43 від 16.07.1997 року. Це підтверджується копіями: Державного акту на право приватної власності на землю від 16.08.2000 року, зареєстрованого за №1954, виданого громадянину України ОСОБА_3 , витягом з рішенням виконкому Балівської сільської ради народних депутатів від 16.07.1997 року №43 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і постійне користування», зокрема, громадянину ОСОБА_3 було передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), особистого підсобного господарства, садівництва, дачного гаражного будівництва, листом Управління держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 13.06.2013 року №3396 (а.с. 21, 22, 23).
27.05.2011 року позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулась до державного нотаріуса П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою №564, спадкова справа №218/2011, про прийняття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано в реєстрі за №5-616 (а.с. 11).
Листом від 25.06.2014 року №1055/02-14 державний нотаріус П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. повідомила ОСОБА_2 про те, що неможливо видати їй свідоцтво про право на спадщину на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, яка розташована на території с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 не надала правовстановлюючий документ про належність майна спадкодавцеві. Також ОСОБА_2 було роз`яснено її право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, яка розташована на території с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 12).
Це також підтверджується матеріалами спадкової справи №218/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 52-55).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2016 року, справа №203/5673/15-ц, провадження №2/0203/196/2016, було залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , П`ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 28).
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 56-Б; код ЄДРПОУ 04525024) є правонаступником Балівської сільської ради.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ст. ст. 1220, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.
Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», підпункту 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Також у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі №759/19779/18 (провадження №61-4523св21) вказано, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Аналіз викладених вище норм та встановлених обставин справи дає суду підстави для висновку, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить їй з часу відкриття спадщини.
При цьому, як було встановлено в ході судового розгляду справи, спадщина складається з: 36/100 (тридцяти шести сотих) часток квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,056 гектарів, розташованої на території Садівничого товариства (с.т.) «Автомобіліст» Балівської сільської ради (правонаступником якої є Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області), визначеної Державним актом на право приватної власності на землю від 16 серпня 2000 року, зареєстрованим за №1954.
Позивач звернулася до державного нотаріуса у встановлений шестимісячний строк після смерті батька із заявою про прийняття спадщини, проте листом від 25.06.2014 року державний нотаріус роз`яснив позивачу, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцеві. Також ОСОБА_2 було роз`яснено її право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, яка розташована на території с.т. «Автомобіліст» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Проте ухвалою суду від 28.04.2016 року, справа №203/5673/15-ц, провадження №2/0203/196/2016, було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , П`ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Отже, умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса були відсутні. Тому єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача в судовому порядку є визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька.
Так, за життя спадкодавець ОСОБА_3 був власником: 36/100 (тридцяти шести сотих) часток квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,056 гектарів, розташованої на території Садівничого товариства (с.т.) «Автомобіліст» Балівської сільської ради (правонаступником якої є Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області), визначеної Державним актом на право приватної власності на землю від 16 серпня 2000 року, зареєстрованим за №1954.
При цьому судом було встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька та відповідачі: Дніпровська міська рада, Слобожанська селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як правонаступник Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, у такому випадку вважаються належними відповідачами у справі, що розглядається.
З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, в порядку ст. 141 ЦПК України, зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1).
Суд, враховуючи мотиви суду, те, що позовні вимоги позивача до відповідачів підлягають задоволенню у повному обсязі, дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 4139,40 грн : 2 = 2069,70 грн, тобто з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового у розмірі 2069,70 грн з кожного, відповідно.
V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.
З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2 у повному обсязі та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на: 36/100 (тридцять шість сотих) часток квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,056 гектарів, розташованої на території Садівничого товариства (с.т.) «Автомобіліст» Балівської сільської ради (правонаступником якої є Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області), визначеної Державним актом на право приватної власності на землю від 16 серпня 2000 року, зареєстрованим за №1954.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 2069,70 грн з кожного, відповідно.
Керуючись статтями 3, 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 90, 133, 137, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 36/100 (тридцять шість сотих) часток квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на земельну ділянку, площею 0,056 гектарів, розташовану на території Садівничого товариства (с.т.) «Автомобіліст» Балівської сільської ради (правонаступником якої є Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області), визначену Державним актом на право приватної власності на землю від 16 серпня 2000 року, зареєстрованим за №1954.
Стягнути з Дніпровської міської ради (адреса місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; код ЄДРПОУ 26510514) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2069,70 грн (дві тисячі шістдесят дев`ять гривень 70 копійок).
Стягнути із Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 56-Б; код ЄДРПОУ 04525024) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2069,70 грн (дві тисячі шістдесят дев`ять гривень 70 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 10.11.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва