ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/9005/26
провадження № 3/753/2690/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

встановив:
05 квітня 2026 о 04-й годині 30 хвилин в м. Києві, вул. Миколи Бажана, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» на місці зупинки. Проба позитивна 0,85 ‰ тест № 6371, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним тричі повідомленим за допомогою направлення смс-повідомлення, ні ОСОБА_1 ні його захисник Бурлака Р.В. на виклики суду не з`явились, провадженням не цікавились.
 
Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.
 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність  ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність  ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 632467, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а. с.1), картці обліку адміністратвиного правопорушення (а.с.3), чеку приладу Драгер, результат якого 0,85 ‰ (а.с.4), акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 згоден з результатом огляду (а.с.5), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачаються, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції вночі та під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівника поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого 0,85 ‰ промілє. З результатом огляду ОСОБА_1 згодний (а.с.9).
 
Вказаний відеозапис та матеріали справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Переглянутий відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідності накладення на нього адміністративного нагляду.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу  ОСОБА_1  те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя      П.І. Заруба