Справа № 273/1004/25
Провадження № 2/273/304/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Баранівка справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року в розмірі 32 310,00 грн., з яких: 6900,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 25410,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Разом з позовом подано клопотання про витребування доказів.
На обґрунтування позову вказано, що 16.04.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №196099466 уформі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором за умовами якого, відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків шляхом перерахування через банк-провайдер, а в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 6900,00 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, а у подальшому Додатокові угоди щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Таким чином до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 19.12.2024 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . В подальшому, 05.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №05/06/24-Е, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс».
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду (20.01.2026 року) становить 32 310,00 грн., з яких: 6900,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 25 410,00 грн. - сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом.
Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 21.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, та задоволено клопотання позивача про витребування доказів .
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляду справи за відсутності представника, не заперечував проти заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився і не повідомив причин своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, правом відзиву відповідач не скористався. 
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №196099466 відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту 6900,00 грн. до 1826 днів (дисконтний період 30 днів) , дисконтна процентна ставка річних 3,65 % , індивідуальна процентна ставка річних 456,28 %, базова процентна ставка річних – 912,50 % (а.с. 22-23, 24 -40).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало та перерахувало на картковий рахунок відповідача обумовлену суму коштів, що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.2024 року на суму 3000,00 грн. та від 19.04.2024 року на суму 3900,00 грн. (а.с.58), а також виписками по рахунку про зарахування коштів, які надійшли до суду на запит.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 66-71). 
28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. Надалі між сторонами було укладено ще ряд додаткових угод №26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 року, №31 від 31.12.2022 року та №32 від 31.12.2023 року, яким строк дії договору продовжувався аж до 31.12.2024 року (а.с. 71-78). 
Таким чином до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
19.12.2024 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с.82-90).
В подальшому, 05.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №05/06/25-Е, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (а.с.91-98).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 16.04.2024 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно дост. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 32 310,00 грн., з яких: 6900,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 25 410,00 грн. - сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.
Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням повністю задоволення позовних вимог.
При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.
У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 5 000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Керуючись ст.ст.2,7,10,81,141,263,265,280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (код за ЄДРПОУ 429869560) заборгованість за кредитним договором №196099466 від 16.04.2024 року в розмірі 32 310 (тридцять дві тисячі триста десять ) гривень 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Бєлкіна Д.С.