Справа №295/6903/26
Категорія 38
2/295/3985/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій зазначив, що між ТОВ «Партнерс Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 46/42317709 від 15.01.2021 про надання грошових коштів у позику на умовах, визначених у договорі.
В подальшому, право вимоги за вказаним вище договором позики було відступлено від ТОВ «Партнерс Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (договір факторингу № 28122023 від 28.12.2023), від ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (договір факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025), та остаточно від ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» до ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» (договір факторингу № 25-08/ФК-25 від 25.08.2025).
Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 32 080,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - за тілом кредиту, 28 080,00 грн. - за нарахованими відсотками.
Посилаючись на вимоги статей 526, 625 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договорами, відшкодувати судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18.05.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, 15.01.2021 між ТОВ «Партнерс Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 46/42317709, за умовами якого останній як позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., строком на 365 днів, з обов`язком сплатити комісію 28% від суми позики, що становить 1120,00 грн, та відсотки за фіксованою ставкою 2% від суми позики за кожен день користування, що у загальному розмірі становить 28 080,00 грн.
Невід`ємною частиною цього договору є Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Партнер Фінанс» кредитних коштів ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що 28.12.2023 між ТОВ «Партнерс Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір факторингу № 28122023, згідно якого ТОВ «Партнерс Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до боржників.
Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 28.12.2023 судом вбачається, що до «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги за договором позики від 26.04.2021, де боржник ОСОБА_1 .
Між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» був укладений договір факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025, згідно якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» отримало право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 (реєстр боржників №1 до договору факторингу від 17.04.2025 «№439»).
25.08.2025 між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» був укладений договір факторингу № 25-08/ФК-25 від 25.08.2025, з якого слідує, що ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» отримало право вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 реєстр боржників №1 до договору факторингу від 25.08.2025 «№439»).
З розрахунку заборгованості за договором позики від 26.04.2021 судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 32 080,00 грн., з яких: 4000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 28 080,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору № 46/42317709 від 15.01.2021 з підписом ОСОБА_1 .
Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались.
За результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору позики зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора.
Суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» заборгованість за договором позики 46/42317709 від 15.01.2021 в сумі 32 080,00 грн., з яких: 4000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 28 080,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказуючи на потребу відшкодування витрат в сумі 6000,00 грн., позивач надає договір про надання правничої допомоги №45714110 від 10.12.2025, укладений між ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» та адвокатом Горобей Русланою Геннадіївною, додаткова угода № 2872708232 від 12.12.2025 до договору про надання правничої допомоги від 10.12.2025, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 12.12.2025, детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» щодо стягнення кредитної заборгованості, в якому вказано, що: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» - 2250,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, як позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – 3000,00 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) – 750,00 грн.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на непропорційному завищенні вартості послуг з огляду на складність справи, обсягу її матеріалів, пов`язаної із цим об`єктивної потреби у часі. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості, також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вважаючи їх неспівмірними, суд, керуючись принципом розумного підходу до визначення обсягу часу, необхідного для досягнення мети надання кваліфікованої та достатньої правової допомоги, вважає необхідним зменшити розмір витрат за договором про надання правничої допомоги та визначити їх на рівні 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс», код ЄДРПОУ 45714110, адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс 503, заборгованість за договором позики № 46/42317709 від 15.01.2021 в сумі 32080,00 грн., з яких: 4000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 28 080,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М. Лєдньов