Справа № 646/6584/26 
№ провадження 1-кп/646/1122/2026 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2026 року         місто Харків       

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 12026221140000206 від 09.02.2026 з обвинувальним актом щодо 
ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новодмитрівка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, вдівця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, 

за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 06 лютого 2026 року близько 15 год 11 хв, перебуваючи у ТРЦ «Класс» за адресою: м. Харків, пров. Донецький, 18, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем віддаленого доступу WEB-банкінгу АТ КБ «Приват Банк», а саме до особистого кабінету «Приват24» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи логін та пароль, які залишилися після того, як потерпілий ОСОБА_6 , раніше заходив у свій особистий кабінет системи «Приват24» з мобільного телефону ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого отримання інформації про стан рахунків ОСОБА_6 , достовірно знаючи пароль до системи «Приват 24» потерпілого, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України як складової частини кредитно-фінансової системи держави, будучи обізнаним з користуванням послугами автоматизованих банківських систем, за допомогою мобільного телефону використовуючи відомості, що були йому відомі, діючи з єдиним умислом, спрямованим на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків , самочинно, без дозволу власника ОСОБА_6 , в порушення вимог ч . 2 ст. 11, ч . 1 ст. 21 Закону України « Про інформацію », ст. 3, ч . 1 ст. 5 Закону України « Про захист персональних даних», здійснив вхід до особистого кабінету потерпілого, а саме до автоматизованої системи «Приват 24», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, та отримав повний доступ до банківської картки ОСОБА_6 : дебетової банківської карти № НОМЕР_2 , що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та можливість здійснювати банківські операції за ними , тим самим не санкціоновано втрутився в роботу автоматизованих систем.
Крім того, 06 лютого 2026 року близько 15 год 11 хв, перебуваючи у ТРЦ «Класс» за адресою: м. Харків, пров. Донецький, 18, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, використавши раніше отримані дані доступу до системи «Приват24», потерпілого ОСОБА_6 , незаконно увійшов до автоматизованої інформаційної системи АТ КБ «ПриватБанк», після чого таємно здійснив зняття грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень з банківської картки № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , через банкомат САНА9749, розташованому на другому поверсі у вказаному торгівельному центрі.
Після чого, ОСОБА_5 з викраденими грошовими коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши їх на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 10 000 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно, будучи обізнаним про логін та пароль віддаленого доступу WEB-банкінгу АТ КБ «Приват Банк» знайомого ОСОБА_6 , скористався ними та здійснив зняття грошових коштів з банківської карти потерпілого у розмірі 10 000, 00 грн. Наразіщиро кається у вчиненому та повернув потерпілому 10 000, 00 грн. 
Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. При вирішенні питання про призначення покарання покладається на розсуд суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та пред`явленому йому обвинуваченню, сторони кримінального провадження не оспорюють їх, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вивчення інших доказів, що є у справі, у судовому засіданні визнано недоцільним. 
Таким чином, суд вважає винуватим ОСОБА_5 у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану та кваліфікує ці його дії за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому. 
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вдівець; за інформацією КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебує. 
За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на всіх видах військового обліку не перебуває, на військову службу під час загальної мобілізації не призивався. 
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, є кримінальним проступком.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також думку потерпілого, який не має до ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди шляхом повернення коштів, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає покарання в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 361 КК України у виді пробаційного нагляду. При визначенні остаточного покарання застосуванню підлягають правила частини першої статті 70 КК України.
При цьому, враховуючи невисокий ступінь ризику небезпеки обвинуваченого для суспільства, суд, дійшов висновку, що наведені вище обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та відбування покарання, а відтак застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, однак, зі здійсненням за ним нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання протягом іспитового строку, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п.1, 2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України.
Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у межах цього кримінального провадження не обирався. 
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий           ОСОБА_1