Справа № 531/880/26 
Номер провадження 2/948/486/26 

22.07.2026 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

Машівський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді Тимофєєвої Г.Л, 
за участю секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :
У квітні 2026 року позивач ТОВ ««Фінансова компанія «Ейс» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , зазначивши, що 12.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №902845035, на суму 3 100,00 гривень , які відповідач отримав через банк провайдер на банківську карту, номер якої вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти відповідачеві. Проте, в подальшому, відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 19 700,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за даним кредитним договором утворилась заборгованість. 
28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. У подальшому, до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження дії договору факторингу.
30.10.2023 «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого право вимоги до відповідача було передано ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 
11.07.2025 «ФК Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до реєстру боржників від 14.07.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29 772,89 грн. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №902845035 від 12.11.2021 в розмірі 29 772,89 грн та судові витрати.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22.04.2026 позовну заяву передано для розгляду до Машівського районного суду Полтавської області (а.с.13,17).
Ухвалою Машівського районного суду від 19.05.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.153-155). 
У судові засідання представник позивача не з`явився, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.7 на зв.).
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судові засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, про що свідчать поштове повідомлення про невручення (а.с.166, 167, 179,180).
Відзиву відповідач не подала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
За положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №902845035, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8T34T (а.с.26 на зв.-30).
Крім того, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №902845035 від 12.11.2021, згідно з яким відповідач ознайомлена та погодила основні умови кредитування (а.с.25-26) 
Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (п.1.1 договору).
Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 3 100,00 грн, який має бути повернено до 12.12.2021. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (Траншів), отриманих протягом всього строку дії договору (п.1.3, 1.5).
Згідно п.п.1.7-1.8 Договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту (дисконтний період), а саме до 12.12.2021. Сторони погодили, що строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів (а.с.26 на зв.).
Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання (п.1.11).
Згідно п.1.14.1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п.1.3 договору, за умови застосування правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 4 420,60 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування редитом у розмірі 1 320,60 грн та суму кредиту у розмірі 3 100,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка складає 7401,03% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом за строк дисконтного періоду складає 142,60% від суми першого траншу (а.с.27).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, судом установлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до платіжного доручення від 12.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа- Банк» перерахувало ОСОБА_1 3100,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.49).
Як вбачається з платіжного доручення від 13.11.2021 ОСОБА_1 через АТ «Альфа -Банк» перераховано 500,00 грн на на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021 (а.с.49 на зв.).
У подальшому, згідно платіжного доручення від 17.11.2021 ОСОБА_1 через АТ «Альфа -Банк» перераховано 2 300,00 грн на на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021 (а.с.50).
23.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа -Банк» перерахувало ОСОБА_1 1 500,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021, що підтверджується платіжним дорученням від 23.11.2021 (а.с.50 на зв.).
Згідно з платіжним дорученням від 27.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа- Банк» перерахувало ОСОБА_1 1 250,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.51).
Як вбачається з платіжного доручення від 30.11.2021 ОСОБА_1 через АТ «Альфа -Банк» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано 1 450,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021 (а.с.51 на зв.).
Також, відповідно до платіжного доручення від 03.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «ТаскомБанк» перерахувало ОСОБА_1 1 050,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.52).
05.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «ТаскомБанк» перерахувало ОСОБА_1 1 500,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.52 на зв.).
У подальшому, 08.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «ТаскомБанк» перерахувало ОСОБА_1 1 700,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.53).
11.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа -Банк» перерахувало ОСОБА_1 1 600,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021, що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2021 (а.с.53 на зв.).
Відповідно до платіжного доручення від 12.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «ТаскомБанк» перерахувало ОСОБА_1 250,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.54).
Згідно платіжного доручення від 13.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ КБ «ПриватБанк» перерахувало ОСОБА_1 500,00 грн на виконання кредитного договору №902845035 від 12.11.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.54 на зв.).
15.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа -Банк» перерахувало ОСОБА_1 3 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно договору №902845035 від 12.11.2021, що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2021 (а.с.55).
За витребуваною судом інформацією з АТ КБ «ПриватБанк» та випискою вбачається зарахування кредитних коштів на картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 за період з 12.11.2021по 20.12.2021 (а.с.168-171).
Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором в сумі 19 700,00 грн.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до умов договору до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрах прав вимоги (а.с.69-74). 
В подальшому, між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.74 на зв.-81).
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №902845035 від 12.11.2021 на загальну суму 22 212,51 (а.с. 82-83).
31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №175 від 05.05.2022 та протокол узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог, підтвердивши тим самим, що станом на 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимоги (а.с.84).
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрах прав вимоги (а.с.85-89).
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №902845035 від 12.11.2021 на загальну суму 29 772,89 грн (а.с.90-91).
Згідно платіжної інструкції №4939 від 31.10.2023 ТОВ «Таліон Плюс» сплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за відступлення права вимоги згідно Реєстру права вимоги №1 від 30.10.2023 та договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2021 (а.с.92).
11.07.2025 між ТОВФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивач ТОВ «ФК ЕЙС»» отримав право грошової вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників (а.с.93-98).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № № 11/07/25-Е від 11.07.2025 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право до відповідача за Договором кредитної лінії №902845035 від 12.11.2021 на загальну суму 29 772,89 грн (а.с. 99-100).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, право вимоги за Договором №902845035 від 12.11.2021 перейшло до ТОВ «ФК ЕЙС» на підставі договорів факторингу.
Як вбачається з Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №902845035 від 12.11.2021, заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 29 772,89 грн, з яких: 19 698,90 грн – прострочене тіло, 10 073,99 грн – прострочені відсотки (а.с.109).

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19 698,90 грн - заборгованості по тілу кредиту, суд зазначає таке.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного у договорі, а тому є всі підстави стверджувати, що ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у період з 12.11.2021 по 15.12.2021 року кредитні кошти в сумі 19 700,00 грн та скористалася ними на власний розсуд. 
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 19 698,90 грн – чиста сума кредиту, зобов`язання з їх повернення не виконав, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19 698,90 грн - суми заборгованості по тілу кредиту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10 073,99 грн суми заборгованості за відсотками, суд зазначає таке.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом.
Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦКУкраїни право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
Проценти за «користування кредитом» нараховані після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання.
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження N12-16гс22).
Пунктом 7.2 Договору визначено, що клієнт, підписуючи цей договір, підтверджує, що перед його укладенням йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 р., ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.27). Відповідно до п.7.8., особи, що підписали цей Договір, заявляють, що текст Договору прочитаний ними повністю, положення Договору зрозумілі.
За умовами п.1.7 кредитного договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12.12.2021 (а.с.26 на зв.).
Згідно п.1.8 кредитного договору сторони погодили, що строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів (а.с.26 на зв.)
Як видно з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідач ОСОБА_1 здійснила сплату нарахованих відсотків, а саме: 11.12.2021 у розмірі 3 663,60 грн, 11.01.2022 на суму 8 257,00 грн та 12.02.2022 на суму 6 875,30 грн (а.с.106-107).
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за відсотками у розмірі 10 073,99 грн.

При вирішення питання стягнення судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що на момент подання позову до суду складає 2662,40 грн.
Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 29 772,89 грн, судом задоволено позовні вимоги у повному обсязі.
Отже з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову.
Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У позовній заяві, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. (а.с 7 на зв).
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частини перша статті 81 ЦПК України, визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» та адвокатське об`єднання «Соломко та партнери» (Виконавець) 20.08.2025 уклали Договір №20/08/25-01 про надання правової (правничої) допомоги за умовами якого, клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції (а.с. 110-111), в тому числі додаткову угоду на правничу допомогу у справі про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 по кредитному договору №902845035 від 12.11.2021 (а.с.112,113).
Актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, що є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 підтверджено факт надання Адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг згідно договору (боржник ОСОБА_1 за кредитним договором №902845035 від 12.11.2021, сума наданих послуг 7000,00 грн (а.с.114).
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом установлено, що відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Водночас, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що при підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав.
За таких обставин, суд вважає, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючі конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12,13,141, 259,263-265, 280 -282ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанслва компанія ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956 за Договором №902845035 від 12.11.2021 :
- 19 698,90 грн заборгованість по тілу кредиту,
- 10 073,99 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом,
а всього 29 772,89 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві грн 89 коп).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанслва компанія ЕЙС» судовий збір в сумі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13 код ЄДРПОУ: 42986956);
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя         Г.Л.Тимофєєва