ЄУН 199/8862/25
 
Провадження № 2/932/3000/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К. А.
позивач: ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»,
представник позивача: адвокат Руденко К. В.
відповідач: ОСОБА_1 
представник відповідача: адвокат Гасанова М. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного Договору № R01.00607.005542311 від 31.07.2019 (далі Кредитний договір-1) між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі – Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач/Позичальник), відповідач отримав кредит у розмірі 81710,75 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком до 31.07.2027, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,1% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів.
Відповідно до укладеного Договору № C02.215.72198 від 24.10.2016 (далі – Кредитний договір-2) між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі – Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач/Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком до 24.10.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів.
Первісний кредитор перед укладенням Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2, ознайомив Відповідача в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, Відповідач ознайомився з тарифами банку і згоден з ними, Відповідач ознайомився та підписав заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту.
25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 (надалі – Договір факторингу), відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС».
Підписавши кредитні договори, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитодавцем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами та/або плати за обслуговування кредитної заборгованості несправедливим.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Кредитним договором-1 загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 178441,05 грн, що складається з: - 80621,32 грн – сума заборгованості за кредитом; 97819,73 грн – сума заборгованості за процентами; 0,00 грн – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Кредитним договором-2 розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 55918,72 грн, що складається з: - 21681,61 грн – сума заборгованості за кредитом; 34237,11 грн – сума заборгованості за процентами; 0,00 грн – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю та судовий збір.
Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не погоджується зі списанням банком комісій, що включена до суми заборгованості за кредитним договором, оскільки в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, зазначено лише послуги з розрахунково-касового обслуговування.
Однак, з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 24.10.2016 по 25.07.2023, складеної щодо відповідача вбачається, що у зазначений період відповідач отримувала додаткові транші грошових коштів та користувалася кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за тілом кредиту та за нарахованими процентами. У вказаний період сума отриманих кредитних коштів склала 36469,83 грн, сума повернутих грошових коштів – 43 02,98 грн, з яких: 13400,00 грн були зараховані на погашення тіла кредиту, 27000,00 грн – на погашення процентів та 1800,00 грн на оплату комісій. Крім того, при користуванні кредитними коштами та здійсненні операцій з платіжною карткою банком додатково стягувались комісії за обслуговування рахунку (смс-інформування), комісії за здійснення операцій, комісії за нефінансові транзакції та інші платежі, загальний розмір яких у зазначений період включений до суми сплачених комісій та становить 1800,00 грн.
Оскільки, позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг, їх кількості, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування».
З виписки по рахунку № R01.00607.005542311 за період з 31.07.2019 по 24.07.2023, складеної щодо відповідача вбачається, що у вказаний період сума внесених (повернутих) грошових коштів – 6431,00 грн, з яких: 1089,43 грн були зараховані на погашення тіла кредиту, 5341,57 грн – на погашення процентів.
Згідно з випискою по рахунку вбачається, що у вказаний період сума фактично отриманих кредитних коштів склала 81710,75 грн, тоді як сума внесених (повернутих) грошових коштів становить 6431,00 грн, з яких 1089,43 грн були зараховані на погашення тіла кредиту, а 5341,57 грн – на погашення процентів.
Разом з тим, позивач заявляє до стягнення проценти у розмірі 97 819 грн. 73 коп., що є явно непропорційним сумі фактично отриманого кредиту та свідчить про їх надмірність і необґрунтованість.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на шкоду споживача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано заборгованість за процентами у розмірі 97819,73 грн при фактично отриманих кредитних коштах у сумі 81710,75 грн, що свідчить про явну непропорційність та надмірність фінансових зобов`язань відповідача. Такий розмір нарахувань не відповідає принципам розумності та справедливості та створює істотний дисбаланс між правами та обов`язками сторін. Таким чином, умови договору, на підставі яких здійснено нарахування процентів у заявленому позивачем розмірі, є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а отже не підлягають застосуванню.
У зв`язку з викладеним, заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, такими, що порушують права споживача, та підлягають відмові у їх задоволенні.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачем наданий відповідь на відзив та зазначено прохання розглядати справу без їх участі.
Представником відповідача надана заява про розгляд справи без її участі та участі відповідача.
Учасники справи до судового засідання не з`явилися.
Інших заяв чи клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 27.06.2025, справа передана за підсутністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 11.08.2025, позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14.08.2025 відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № R01.00607.005542311 від 31.07.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , Відповідач отримала кредит у розмірі 81710,75 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком до 31.07.2027, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,1% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів. Відповідно до укладеного Договору № C02.215.72198 від 24.10.2016 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , Відповідач отримала кредит у розмірі 20000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком до 24.10.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів.
25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитними договорами перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
V. Оцінка суду
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договору, у неї виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду.
Оскільки Закон України «Про споживче кредитування» набув чинності 10.06.2017, то до укладання Договору № C02.215.72198 від 24.10.2016 має застосовуватися законодавство, яке діяло на час укладання спірного договору.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року – остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року – остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року – остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Згідно п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затв. постановою НБУ від 10.05.2007 № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
При цьому суд враховує висновки, викладені у п.п. 31.10-31.13 постанови ВП ВС від 13.07.2022, справа № 496/3134/19.
Враховуючи викладене, суд вважає, що умови Договору № C02.215.72198 від 24.10.2016 щодо сплати комісії є нікчемними та відповідно сума заборгованості за вказаним договором підлягає зменьшенню на суму сплаченої відповідачем комісії.
Згідно виписки по рахунку, наданою Первісним Кредитором, сума сплаченої комісії складає 2023,21 грн.
Отже сума заборгованості, яка підлягає стягненню за Договором № C02.215.72198 від 24.10.2016 складає: 53895,51 грн (55918,72 – 2023,21).
Доводи відповідача щодо несправедливих умов кредитування не заслуговують на увагу з огляду на натупне.
Відповідно до ст.ст. 1054-1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За матеріалами справи, усі істотні умови кредитного договору були чітко визначені та доведені до відома відповідача до моменту укладення договору. Вони містили розмір кредиту, порядок його надання, строки повернення, розмір процентної ставки.
Суд вважає, цього договорі відсутні ознаки зловживання кредитодавцем своїм становищем чи нав`язування несправедливих умов договору. Натомість розмір відсотків за користування кредитними коштами був прямо передбачений умовами договору, з якими відповідач погодився добровільно, усвідомлюючи наслідки його невиконання.
Отже, встановлений сторонами розмір відсотків не суперечить принципам справедливості, розумності та добросовісності, а є наслідком договірної свободи сторін, гарантованої ст. 627 ЦК України, та спрямований на стимулювання належного виконання зобов`язань.
До того ж, відповідачем частково погашалася сума заборгованості, що підтверджує згоду на вказані умови договорів.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованість за Договором № C02.215.72198 від 24.10.2016 у сумі 53895,51 грн та за Договором № R01.00607.005542311 від 31.07.2019 у сумі 178441,05 грн, всього – 232336,56 грн, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом пропорційно, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 2398,42 грн.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У відзиві, клопотання, передбачене ч. 5 ст. 137 ЦПК України, не заявлено.
Тому, враховуючи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорціно задоволених вимог, витрати на правничу допомогу у сумі 9901,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 137, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», ЄДРПОУ 443449019, місцезнаходження за адресою: бульвар Вацллева Гавела, 4, м. Київ, 03124 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1  про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за за Договором № C02.215.72198 від 24.10.2016 у сумі 53895,51 грн та за Договором № R01.00607.005542311 від 31.07.2019 у сумі 178441,05 грн, всього – 232336 (двісті тридцять дві тисячі триста тридцять шість),56 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2398 (дві тисячі триста дев`яносто вісім),42 грн та на правничу допомгу у сумі 9901 (дев`ять тисяч дев`ятсот одна),00 грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду складене 27.07.2026.

Суддя І. В. Петунін