Справа № 359/5872/26
Провадження № 3/359/2219/2026

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
23 червня 2026 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В., 
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Титаренко Д.М.,
розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667704 від 16.05.2026 року ОСОБА_1 обвинувачують в тому, що 16.05.2026 року о 18 год. 00 хв. по вул. Зоряна, 23 в с. Іванків, Київської області, він керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинено повторно протягом року, оскільки 12.03.2026 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/2885/26) ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України. 
Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667741 від 16.05.2026 року ОСОБА_1 обвинувачують в тому, що 16.05.2026 року о 18 год. 00 хв. по вул. Зоряна, 23 в с. Іванків, Київської області, він керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. 
В судовому засіданні захисник Титаренко Д.М. повністю заперечив щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 126 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Захисник стверджує про недопустимість зібраних у справі доказів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із грубим порушенням поліцейськими вимог закону. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання протоколів був неповнолітнім і саме ця обставина надає справі особливого значення з приводу дотримання прав неповнолітнього. Складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно неповнолітньої особи, враховуючи вимоги ст. 270 КУпАП, повинно відбуватися виключно в присутності законних представників (батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників). Окрім цього, істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_2 акцентував увагу суду, що докази у справі здобуті працівниками поліції з порушенням вимог ст.ст.251, 270 КУпАП, а саме: без участі законного представника та захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому є недопустимими.
За клопотанням сторони захисту в судове засіданні були викликані працівники Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України, які складали адміністративні матеріали відносно неповнолітнього ОСОБА_1 Інпектор ВРПП Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Роменець Є.В. та інпектор ВРПП Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенант поліції Цьома Р.В. по сімейним обставинам прибути не змогли та через канцелярію суду надали відповідне клопотання, в якому просили розглядати справу без їх участі. 
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи захисника, суд дійшов до таких висновків.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого складалися зазначені протоколи, є неповнолітньою особою. 
Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно з приписами ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.44, 51, 89, 121-127, 130, ст.139, ч.3 ст.154, ч.2 ст.156, ст.ст.173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст.185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:
1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;
2) попередження;
3) догана або сувора догана;
4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Згідно положень ч. ч. 1, 3, ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
Частина 2 статті 33 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Аналізуючи обставини даної справи та вказані вимоги матеріального права, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Установивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника неповнолітнього, однак, у порушення вимог ст.270 КУпАП, ч.2 ст.33 Закону України "Про національну поліцію", цього не зробили, всі процесуальні дії щодо неповнолітнього ОСОБА_1 проводили у відсутності його законного представника.
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.
Суд звертає увагу, що уповноважені особи, працівники поліції не переконались у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків законних представників, як того вимагають загальні положення як національного, так і міжнародного права, зокрема, Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Наведені обставини вказують на порушення прав ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимими усі докази у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що дає підстави дійти висновку про те, що протоколи про адміністративні правопорушення, які є основним процесуальним документом, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимими доказами, що тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя
у х в а л и в :
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко