Справа №591/8574/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О. М.
Номер провадження 33/816/603/26 | Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Павловського В.А., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Павловського В.А. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що він 21 липня 2025 року о 00-30 год у м. Суми по вул. Петропавлівська, 56, керував т/з Mercedes-Benz C200 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою Alcotest Drager 6820, проба позитивна – 0,29 проміле, що зафіксовано на відеореєстратор Motorola Solutions VB400-471129, 471131, Xiaomi YI CAR DVR. Своїми діями порушив п. 2.9 а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Павловський В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2025 року, справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що як вбачається з Інструкції до приладу «Alcotest Drager 6820», п. 3.1 - проводити тест раніше ніж через 15 хвилин після вживання алкоголю заборонено через наявність алкоголю в порожнині рота, що може призвести до неправильних показників. 
Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведеного о 00:32 год. 21 липня 2025 року за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,29 % (проміле). 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, ОСОБА_1 закінчив вживати пиво приблизно о 00:20-00:25 год. 21 липня 2025 року, тобто менше ніж за 15 хвилин до проведення відносно останнього огляду на стан сп`яніння. 
Виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 було виміряно вміст алкоголю в його залишках в порожнині рота, а не у крові. 
Відтак огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, здійснений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, що суперечить п. 4 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_1 та свідків в судовому засіданні в режимі відеоконференції. З огляду на це, захисник просить провести допит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що повний текст постанови було отримано особисто 01 жовтня 2025 року. Тому враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску. 
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павловського В.А., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2026 року, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Павловським В.А. було подано апеляційну скаргу на постанову судді суду першої інстанції від 23 вересня 2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку апелянт зазначає те, що повний текст постанови було отримано особисто 01 жовтня 2025 року.
Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павловського В.А. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2026 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397791 від 21 липня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний, зауважень до його змісту останній не мав та пояснень, в тому числі і на спростування викладених у ньому обставин, ОСОБА_1 в протоколі не вказав;
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 0,29 %, з результатами якого ОСОБА_1 погодився про що свідчить його підпис;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 0,29 % з результатами якого ОСОБА_1 був згодний, про що також свідчить його підпис;
- розпискою від 21 липня 2025 року, яка складена та підписана ОСОБА_2 про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом . 
-довідкою про надання інформації з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 21 липня 2020 року; 
- долученим до протоколу відеозаписом з якого, між іншого, слідує підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факту проходження огляду на встановлення цього стану та факт встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння – 0,29 % з результатом якого він згодний. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 закінчив вживати пиво приблизно о 00:20-00:25 год. 21 липня 2025 року, тобто менше ніж за 15 хвилин до проведення відносно останнього огляду на стан сп`яніння, а отже огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, здійснений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, що суперечить п. 4 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Апеляційний суд вказане вважає надуманим та розцінює це як правомірну лінію захисту, спрямовану на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки зазначені доводи не підтверджуються жодними належними доказами по справі, та, відповідно, спростовуються матеріалами справи та дослідженим відеозаписом, а також висновками суду щодо установлених обставин події від 21 липня 2025 року.
Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, заявленого адвокатом Павловським В.А., апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положеннями КУпАП не передбачено. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи.
При цьому, саме з врахуванням того, що у даній справи достатньо належних та допустимих доказів, яким суддею суду першої інстанції була надана вірна правова оцінка та якими підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачав підстав для виклику у судове засідання ОСОБА_1 , Яворського М. М., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому, у задоволенні і вказаного клопотання захисника, слід відмовити.
Відповідно, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павловського В.А., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Павловському В.А строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2025 року. 
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павловського В.А. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Філонова Ю. О.