| Справа № 591/8079/26 Провадження № 3/591/1969/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2026 року суддя Зарічного районного суду міста Суми Косар А. І. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 розглянула справу про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт Угроїди Краснопільського району сумської області, громадянство: України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за проживанням за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце служби, військове звання, посада: офіцер відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_2 , майор; до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

 
У липні 2026 року від Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в провадження Зарічного районного суду міста Суми надійшов протокол № 25 про адміністративне правопорушення від 30 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1  за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відповідно до якого: 

 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 385 від 28.11.2026 майора ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_2 .

 
Відповідно до примітки ст. 171-13 КУпАП ОСОБА_1 користується повноваженнями на виконання організаційно-розпорядчих обов?язків, у зв?язку з чим, являється військовою службовою особою.

 
Згідно положень стст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за своїм службовим становищем та військовим званням є начальником для майора ОСОБА_3 . 

 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.04.2026 № 165 «Про призначення службового розслідування» на ОСОБА_1 покладено обов?язок як на голову комісії провести службове розслідування за фактом нестачі стрілецької зброї та боєприпасів по службі забезпечення засобів ближнього бою та по службі забезпечення засобів. 

 
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно- господарської діяльності) від 30.05.2026 № 209 на підставі рапорту майора ОСОБА_4 строк проведення вищезазначеного службового розслідування продовжено до 22.06.2026. 

 
Незважаючи на це, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді офіцера відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи, окрім іншого, у розумінні положень ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу, у порушення вимог стст. 11, 16, 29-33, 49, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України N?548-XIV від 24.03.1999, та стст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України N? 551-XIV від 24.03.1999, ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за поведінкою військовослужбовців судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, а також те, що військовослужбовець зобов`язани,й неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений термін, в строк до 22.06.2026, як це було встановлено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 209 від 30.05.2026, проходячи службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , не провів службове розслідування за фактом нестачі стрілецької зброї та боєприпасів по службі забезпечення засобів ближнього бою та по службі забезпечення засобів, що призвело до неналежної організації списання втраченого (знищеного) майна та порушення термінів списання, чим недбало поставився до військової служби та покладених на нього обов?язків. 

 
Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_5 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

 
В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами, викладеними у протоколі та суду пояснив, що за версією керівництва втрата зброї мала місце у 2022 року, первинні документи йому не були надані, він вивчив певну кількість документів, опитав дотичних до обліку зброї осіб, але був втрачений час у пошуках зброї. На його переконання, він зробив усе можливе у межах своєї компетенції та навичок у проведенні службового розслідування, вирішувалось питання щодо повідомлення про втрату зброї до ДБР. Недбалого ставлення до військової служби він не допускав. Крім того, у червні місяці він був задіяний у добовий наряд на 5, 9, 11, 16, 19 червня поточного року у складі оперативного чергового. Викладені обставини вплинули на порушення встановленого начальником строку проведення службового розслідування. Він отримав дисциплінарне стягнення у вигляді догани. На час розгляду справи у суді, за наслідками повторного розслідування в іншому складі було встановлено що факт втрати, викрадення або незаконного заволодіння стрілецькою зброєю не підтвердився. Разом з тим, встановлено недоліки в організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Уважав, що матеріалами справи не доведено його недбале ставлення до військової служби, просив справу закрити.

 
На підтвердження обставин викладених у протоколі надані наступні докази:
(1)Витяг з наказу начальника центру ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про призначення службового розслідування» № 165 від 24.04.2026;
(2)Витяг з наказу начальника центру ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про продовження строку службового розслідування » № 209 від 30.05.2026;
(3)Витяг з наказу начальника центру ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 » № 236 від 24.04.2026;
(4)Функціональні обов`язки офіцера відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
(5)Копія рапорту про продовження термінів службового розслідування офіцера відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 30.05.2026;
(6)Витяг з наказу начальника центру ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) про зарахування на посаду майора ОСОБА_1 № 385 від 28.11.2025.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, всупереч з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому був неодноразово продовжений і діяв на вказані дати.
Відповідно до стст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У фабулі складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутня інформація про те в чому саме виразилось неналежне виконання ним своїх службових обов`язків або будь-яка бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали чи могли настати, в результаті цього. Особа, яка складала протокол обмежилася переліком нормативних актів, які передбачають функціональні обов`язки ОСОБА_1 при цьому належних та допустимих доказів про їх неналежне виконання до протоколу не додано.
Положення ч. 2 ст. 172-15 КУпАП має бланкетний характер, оскільки його диспозиція не містить складу правопорушення, а відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють правовідносини у сфері військової служби, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких має складати склад зазначеного адміністративного правопорушення.
З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-15 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає її недбале ставлення до військової служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності, яка порушує порядок проходження військової служби, визначений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» або, відповідно до ч.4 ст.2 вказаного Закону, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.04.2026 № 165 «Про призначення службового розслідування» на ОСОБА_1 покладено обов?язок як на голову комісії провести службове розслідування за фактом нестачі стрілецької зброї та боєприпасів по службі забезпечення засобів ближнього бою та по службі забезпечення засобів. 

 
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно- господарської діяльності) від 30.05.2026 № 209 на підставі рапорту майора ОСОБА_4 строк проведення вищезазначеного службового розслідування продовжено до 22.06.2026. 
 
Матеріалами справи встановлено, що викладення обставин діяння в протоколі не відображає всіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, так як в ньому не вказано, у чому конкретно полягало недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби та які дії останнього призвели до не проведення службового розслідування за фактом нестачі стрілецької зброї та боєприпасів, які саме службові обов`язки були порушені. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, які б розкривали суть недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, а саме: у чому саме полягає недбале ставлення до військової служби, які саме обов`язки були неналежно виконані, за конкретних обставин справи. Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Таким чином, доходжу до наступних висновків.
Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину.
В протоколі також відсутнє посилання, до яких саме обов`язків військової служби недбало поставився ОСОБА_6 , якими нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України або іншими нормативно-правовими актами вони визначені, які йому були визначені статутом, посадовою інструкцією.
Однак протокол № 25 від 30.06.2026 містить не посилання на конкретну норму нормативно-правового акта (функціональних обов`язків) або обов`язку військової служби, порушення яких, на думку прокурора, допустив ОСОБА_1 , а містить перерахування статей нормативно-правових актів, які носять загальних характер, без надання належної правової кваліфікації, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 будь-якого із зазначених приписів.
Перерахування загальних статей законів, без конкретизації, до якого зі службових обов`язків допущено недбале ставлення, що складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, порушує принцип верховенства права, правової визначеності, законності, охорони прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 як військовослужбовця і громадянина України, не направлене на запобігання правопорушенням, вихованню громадян, що є завданням ст. 1 КУпАП.
Ураховуючи вищевикладене, протокол №25 від 30.06.2026 не містить інформації про об`єктивну сторону дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , який саме обов`язок, закріплений функціональними обов`язкам, він порушив, у чому полягає недбале ставлення до такого обов`язку.
Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись стст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
Постановив:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя       А. І. Косар