справа № 488/3499/26
провадження № 1-кп/488/268/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2026 року 

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,  потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, на час вчинення кримінального правопорушення - військовослужбовця, який проходив військову службу на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», працює різнорабочим у ТОВ «Жилпромбуд 8», прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваний на військову службу 31.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 в подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, вночі з 02.05.2026 на 03.05.2026, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи неподалік кінцевої зупинки громадського транспорту №87 «м/н Широка Балка», що за адресою: м. Миколаїв, вул. Оранжерейна, 100, де у той час перебував наглядно знайомий – ОСОБА_7 у стані сильного алкогольного сп`яніння, де у нього виник злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 у той час, коли мобільний телефон перебував біля останнього на землі, та заволодів мобільним телефоном марки «Realme» моделі «RMX5303, С71», оливкового кольору, який належить ОСОБА_4 та тимчасово перебував у користуванні ОСОБА_7 вартістю 4299,75 гривень, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 майновий збиток на зазначену суму.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним вночі з 02.05.2026 на 03.05.2026 під час перебування неподалік кінцевої зупинки громадського транспорту №87 «м/н Широка Балка», що за адресою: м. Миколаїв, вул. Оранжерейна, 100, у наглядно знайомого ОСОБА_7 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, мобільного телефону марки «Realme», який перебував поряд з останнім, коли той лежав на землі. 
Потерпіла ОСОБА_4 суду також підтвердила обставини заволодіння вночі з 02.05.2026 на 03.05.2026 належним їй мобільним телефоном марки «Realme» моделі «RMX5303, С71», який перебував на той момент у користуванні її брата ОСОБА_7 . З приводу обставин крадіжки потерпіла також суду додала, що брат є інвалідом дитинства 3 групи і 03.05 2026 року з його номера їй стали надходити СМС, з яких вона зрозуміла, що телефон вже не у її брата, бо таких СМС він їй ніколи не відправляв. Коли о 17 години 03.05.2026 року вона приїхала додому, брат вже не розмовляв і на наступний день він помер від отриманих тієї ночі травм. Матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має. Викрадений мобільний телефон їй повернуто співробітниками поліції. 
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. 
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей про судові витрати та речові докази, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 за частиною 4 статті 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше не судимого, який має сталі соціальні зв`язки, мешкає з батьком, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному; активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, відсутність у потерпілої до обвинуваченого претензій матеріального характеру.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, для досягнення цілей покарання суд погоджується з думкою прокурора та вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5  визнати винним за ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Стягнути з ОСОБА_5  на користь держави судові витрати у сумі 3 850,88 грн. за проведення судової експертизи.
Речові докази по справі, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 - мобільний телефон марки «Realme» моделі «RMX5303, С71»  - залишити останній, як власниці.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1