КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А
про залишення скарги (в порядку ст.447 ЦПК України) без руху

01 вересня 2026 року № 761/2940/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заінтересовані особи: адвокат Осика Сергій Васильович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України,

встановив:

Суть спору та процесуальні дії у справі.
У грудні 2021 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заінтересовані особи: адвокат Осика Сергій Васильович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України, в якій скаржник просив:
1) визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. щодо не використання наданих законом повноважень, направлених на забезпечення належної організації примусового виконання рішення, в межах виконавчого провадження ВП № 66976988;
2) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 66976988 від 17.11.2021, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л., в межах виконавчого провадження ВП № 66976988.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року повернуто скаргу без розгляду на підставі ч.2 ст. 183 ЦПК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року ухвалено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року - скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Серпелінової Наталії Олександрівни задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог скарги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №66976988 від 17.11.2021 року, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. та в цій частині закрито провадження у справі. Роз`яснено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи в цій частині за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2026 року справу за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заінтересовані особи: адвокат Осика Сергій Васильович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на рішення органу державної виконавчої служби в порядку ст. 447 ЦПК України, в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 66976988 від 17.11.2021, передано до Київського окружного адміністративного суду за встановленою юрисдикцією.
Матеріали справи № 761/2940/21 надійшли до Київського окружного адміністративного суду 26.08.2026 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М. Я.
Судом встановлено, що предметом розгляду в межах даної справи є лише вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 66976988 від 17.11.2021, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л., в межах виконавчого провадження ВП № 66976988. 
Інша вимога, заявлена скаржником у скарзі від 08 грудня 2021 року в межах цивільної справи № 761/2940/21, а саме про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невикористання наданих законом повноважень, спрямованих на забезпечення належної організації примусового виконання рішення, в межах виконавчого провадження ВП № 66976988, вирішена по суті постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року, залишена без задоволення, та в цій частині судове рішення залишено без змін і набрало законної сили. Зазначена вимога предметом передачі за встановленою юрисдикцією на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 03 серпня 2026 року не була та до розгляду в межах даної справи не належить. 
Отже, до провадження Київського окружного адміністративного суду приймається виключно вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 66976988 від 17.11.2021, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л., в межах виконавчого провадження ВП № 66976988, а тому щодо цієї вимоги суд зазначає наступне.
Дослідивши матеріали, що надійшли на розгляд суду, суд встановив невідповідність поданих документів вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке. 
Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається до адміністративного суду в письмовій формі особисто позивачем або його представником або надсилається до адміністративного суду поштою чи в електронній формі. 
За приписами частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача, поштову адресу, а також, за наявності, адресу електронної пошти, номер засобу зв`язку. 
Щодо сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою КП «Діловодство спеціалізованого суду». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до КП «Діловодство спеціалізованого суду», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.
Так, суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Водночас суд встановив, що матеріали справи не містять доказів сплати судового збору за подання вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу. 
Суд зазначає, що дана вимога (про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу) первісно пред`явлена 08 грудня 2021 року в межах цивільної справи № 761/2940/21 у формі скарги на рішення державного виконавця в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України. 
За усталеною судовою практикою (зокрема постанови Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/2013) судовий збір за подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження, відкритого у цивільній справі, не справлявся, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією того самого судового провадження, за подання позовної заяви в якому збір вже сплачено. 
Однак ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року встановлено, що зазначена вимога не підлягала розгляду за правилами цивільного судочинства та підлягає вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України як окрема позовна вимога до суб`єкта владних повноважень. 
З набуттям цією вимогою (про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу) процесуальної форми адміністративного позову підстави для застосування наведеного вище звільнення від сплати збору, пов`язаного зі специфікою розгляду скарги в порядку статті 447 ЦПК України в межах вже оплаченого провадження, відпадають, а відтак судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах, встановлених Законом України «Про судовий збір». 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. 
Оскільки днем звернення до суду з даною вимогою є 08 грудня 2021 року (день первісного звернення до суду першої інстанції, який зберігається за вимогою при передачі справи за встановленою юрисдикцією відповідно до частини четвертої статті 377 ЦПК України), розмір ставки судового збору визначається виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня 2021 року, який згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становив 2270,00 грн. 
Заявлена вимога про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця є вимогою немайнового характеру. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
З огляду на викладене, судовий збір за подання даної позовної вимоги підлягає сплаті у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. 
Щодо визначення належного відповідача.
Відповідно до частини першої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. 
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважений орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. 
За приписами частини четвертої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 17.11.2021 винесена державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. під час виконання покладених на неї повноважень як посадової особи органу державної виконавчої служби, а не як фізичною особою від власного імені. 
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи, що надійшли до суду, відповідачем зазначено державного виконавця Красноштан І.Л. як фізичну особу, тоді як відповідно до наведених вище норм КАС України належним відповідачем у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби юридична особа публічного права, а саме Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як це, зокрема, було правильно визначено позивачем у пов`язаній адміністративній справі № 640/15410/22 за його ж позовом щодо того ж виконавчого провадження. 
Отже, позивачу необхідно уточнити склад відповідача у справі відповідно до вимог статей 46, 47 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Щодо форми та змісту позовної заяви.
Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з посиланням на докази, а також зазначення позивача та відповідача з використанням термінології, встановленої цим Кодексом. 
Наявні у справі матеріали викладені у формі скарги, поданої в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, в якій сторони визначені за термінологією ЦПК України: «скаржник» та «заінтересовані особи», а не «позивач» та «відповідач» відповідно до термінології Кодексу адміністративного судочинства України. 
Оскільки процесуальна форма розгляду вимоги змінена з цивільного судочинства на адміністративне на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року, наявні матеріали підлягають приведенню у відповідність до вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання позовної заяви, оформленої за правилами адміністративного судочинства, з визначенням сторін як позивача та відповідача та викладенням змісту позовних вимог і обставин у відповідній процесуальній формі.
Підсумки суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Голдер проти Великої Британії» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Судом враховано вимоги ч. 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Вказані недоліки повинні бути усунуті в п`ятиденний строк з дня отримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб копії даної ухвали шляхом подання до суду:
- уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, з викладенням змісту позовних вимог та зазначенням сторін за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (позивач, відповідач), зокрема із визначенням належним відповідачем;
- доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., або клопотання про звільнення від його сплати чи про відстрочення (розстрочення) сплати;
При цьому суд роз`яснює, що під поняттям «усунення недоліку» розуміється подання в суд документу про сплату судового збору, а не сплата у встановлений строк без своєчасного надання суду доказу (документу) про сплату (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/10366/17).
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі № 607/23244/21 (14-116цс22) апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Окрім цього, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 171 цього Кодексу.
За змістом до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів адміністративного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.
На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

ухвалив:

Скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заінтересовані особи: адвокат Осика Сергій Васильович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України – залишити без руху.
Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надається п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.
Роз`яснити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до пунктів 7, 8 частини першої статті 240 з урахуванням частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вісьтак М.Я.