ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24254/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 (суддя суду першої інстанції Луговська Г.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/24254/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, 
УСТАНОВИВ:
22.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу №1034 о/с від 31.07.2025 про призначення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно - раптової дії” (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 (0048515) на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2;
- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (0048515) на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2. 
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується з наказом ГУ НП в Дніпропетровській області № 1034 о/с від 31.07.2025 про призначення його на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький), яким його переміщено для подальшого проходження служби, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 04.08.2025 року. Позивач зазначає, що відповідачем повністю порушено процедуру прийняття управлінського рішення, не дотримано принципів прозорості, належного повідомлення та службової обґрунтованості, що є суттєвим порушенням норм Закону України “Про Національну поліцію”, Конституції України та принципу правової визначеності. Вказує, що наказ не містить конкретного обґрунтування необхідності переміщення, прийнятий на підставі доповідної записки УКЗ ГУ НП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 №590 та подання від 29.07.2025, з якими позивача не ознайомлено, чим позбавлено можливості надання пояснень, оскільки позивач має захворювання та проблеми зі здоров`ям, що є протипоказанням для призначення (переміщення). 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 03.11.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач наголошує суд першої інстанції не врахував реальний стан здоров`я позивача послався лише на довідку ВЛК якою позивача визнано придатним до військової служби, однак в якій зазначено, що позивач має захворювання. Крім того, суд не врахував того, що строк дії довідки ВЛК сплинув, адже вона чинна протягом 1 року.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення №2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП, маючи спеціальне звання – капітан поліції.
09.07.2025 на ім`я начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист тимчасово виконуючого обов`язки командира полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 09.07.2025 № 104197-2025, зі зазначенням про затвердження наказом Голови Національної поліції від 07.06.2024 № 613 організаційно-штатних змін та створення полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
10.07.2025 лист був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надана письмова вказівка керівникам структурних підрозділів, районних управлінь, відділів та відділень поліції надати до управління кадрового забезпечення пропозиції щодо кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення “КОРД” (стрілецький).
24.07.2025 на виконання листа тимчасово виконуючий обов`язки командира полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області начальником Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП (далі – ДРУП №2 ГУНП) Олександром Кучугурою направлено рапорт на ім`я начальника ГУНП за реєстраційним № 121707-2025, яким проінформовано, що для укомплектування однієї з вакантних посад полку ним підібрано кандидатуру капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП, який має достатні професійні навички та морально-ділові якості для проходження служби у вказаному підрозділі.
29.07.2025 на виконання службового листа т.в.о. командира полку, щодо його комплектування, начальникові ГУНП надійшла доповідна записка від начальника УКЗ ГУНП якою проінформовано про підбір кандидата та ініційовано питання про доцільність розгляду питання про переміщення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію”.
Згідно резолюції, начальником ГУНП пропозиція щодо переміщення капітана поліції, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП для подальшого проходження служби до полку, відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію”, погоджена.
31.07.2025 відповідно до вищезазначеної доповідної записки та подання від 29.07.2025 про переміщення до полку ГУНП видано наказ № 1034 о/с “По особовому складу” від 31.07.2025 згідно якого, на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та частини 8 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію” переміщено для подальшого проходження служби капітана поліції ОСОБА_1 (0048515) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення “КОРД” (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП з 4 серпня 2025 року.
Не погодившись з наказом №1034 о/с від 31.07.2025, позивач звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом до суду.
Суд першої інстанції вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволення позовних вимог виходив з того, що переміщення позивача по службі відбувалось відповідно до вимоги чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII).
За приписами ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України “Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів” від 23.12.1993 №3781-XII Національна поліція є правоохоронним органом.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п.п.1, 7, 11 ч.1 ст.22 Закону №580-VIII керівник поліції очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; підписує накази поліції; приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.
Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч.1 ст.48 Закону №580-VIII).
Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (ч.1 ст.47 Закону №580-VIII).
Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону №580-VIII).
Відповідно до ч.ч.3-5 ст.59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно із ч.3 ст.61 Закону №580-VIII за поліцейськими зберігаються всі права, визначені для громадян України Конституцією та законами України, крім обмежень, встановлених цим та іншими законами України.
У силу положень ч.10 ст.62 Закону №580-VIII, яка визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.
Згідно з приписами ч.1 ст.65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч.7 ст.65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами ч.8 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч.9 ст.65 Закону №580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч.10-11 ст.65 Закону №580-VIII).
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст.60 Закону №580-VIII).
З метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 №1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.12.2016 №1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі – Порядок №1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі – Перелік).
Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку №1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 №1235 (далі – Перелік).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 №650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України (далі – Інструкція №650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі документи) накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.
Згідно з Інструкцією №650 рапорт (від фр. Rapport повідомляти) письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа. Доповідна записка це документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій. Подання документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ.
Серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме: переміщення за ініціативою поліцейського.
Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (ч.2 ст.68 Закону №580-VIII).
У всіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Як зазначено судом вище, відповідно до ч.7 ст.65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно ч.8 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Частина 8 статті 65 доповнена абзацом другим згідно із Законом “Про внесення змін до законів України “Про Національну поліцію” та “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану” від 15.03.2022 №2123-IX (далі – Закон № 2123-IX), Закон № 2123-IX набрав чинності 01.05.2022.
Частиною 2 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №2123-IX встановлено, що пункт 1 розділу I цього Закону діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.
Пунктом 1 розділу I Закону №2123-IX внесено зміни до закону України “Про Національну поліцію”.
Дослідження змісту наведених правових норм, дає підстави суду зробити такі висновки:
- зі змісту ст.65 Закону №580-VIII вбачається, що поняття “переміщення” та “переведення” є тотожними й під ними розуміється зміна таких умов служби в поліції як посада (посадових обов`язків) та/або місця несення служби;
- переміщення (переведення) поліцейського може відбуватися за ініціативою поліцейського або за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення;
- підстави для переміщення поліцейського за ініціативою начальників визначені ст.65 Закону №580-VIII;
- переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту;
- Законом №580-VIII встановлені підстави переміщення поліцейського та осіб, які можуть ініціювати переміщення, проте, не встановлено, чи вимагається згода поліцейського на таке переміщення;
- у постанові від 17.02.2015 №21-8а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі;
- оскільки Законом №580-VIII не врегульоване питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нижчу посаду в іншій місцевості, у цій частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства;
- статтею 32 КЗпП України встановлено можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком тимчасового переведення та в інших випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд робить висновок про те, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Для цілей застосування статті 32 КЗпП України, в контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2022 при розгляді адміністративної справи № 400/2741/19.
Разом з тим, починаючи з 01.05.2022 року дати набрання чинності Законом №2123-IX, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього, поліцейський зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, тобто згоди поліцейського на переміщення його для проходження в подальшому служби на рівнозначну посаду не потрібно, рішення приймає керівник органу поліції у разі необхідності для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Судом встановлено, що підставою для переміщення позивача по службі слугували наступні документи: лист т.в.о. командира полку поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 09.07.2025 № 104197-2025, в якому заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 № 613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, вказівка/ доповідна записка управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області опрацювати його у встановленому порядку.
Згідно положень ч.4 ст.15 Закону України “Про Національну поліцію”, з метою приведення штатів територіальних органів у відповідність до структури Національної поліції, наказом Національної поліції України від 07.06.2024 року № 613 затверджено зміни до штатів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області.
Враховуючи наведене, на підставі наказу Національної поліції України 27.06.2024 року №613, відповідно вищезазначеної доповідної записки та подання від 29.07.2025 про переміщення до полку ГУНП видано наказ № 1034 о/с “По особовому складу” від 31.07.2025 згідно якого, на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та частини 8 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію” переміщено для подальшого проходження служби капітана поліції ОСОБА_1 (0048515) на посаду старшого інспектора роти №2 полку поліції особливого призначення “КОРД” (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП з 4 серпня 2025 року.
Слід зазначити, що у підпункті “б” пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі – Положення), закріплено правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Крім того, за змістом підпункту “ж” пункту 40 Положення, при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, не вимагає згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Відповідно до ст.60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас ч.1 ст.32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Так, відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
При цьому внесені до Закону №580-VIII зміни згідно із Законом від 15.03.2022 №2123-IX “Про внесення змін до законів України “Про Національну поліцію” та “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану”, який набрав чинності з 01.05.2022, підтверджують сформульовані вище висновки.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022р. №2123-IX) посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
За приписами абз.2 ч.8 ст.65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022р. №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022р. №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022р., виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду.
Таким чином, оскільки після 01.05.2022р. законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII у попередній редакції, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі.
Аналогічну за своїм змістом позицію займає Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19.
Щодо неврахування при переміщенні позивача на іншу посаду стану його здоров`я колегія суддів зазначає, що попри наявність хронічного захворювання опорно- рухового апарату та периферійної нервової системи, що підтверджується доданими до позову копіями виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.05.2024 № 1826-МО, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 , останній був визнаний придатним до військової служби, а отже є придатним до служби й у поліції. Жодний протилежних документів ВЛК, які вказували на неможливість позивача служити в поліції, або її окремих підрозділах позивачем до суду не надано.
Разом із цим, як зазначає відповідач, що не спростовано позивачем, відповідно до довідки ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП від 17.09.2025 № 191602-2025, станом на 31.07.2025 інформація щодо наявних медичних протипоказань для призначення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора роти № 2 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в особовій справі останнього відсутня та ОСОБА_1 з моменту призначення на посаду в ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП та до теперішнього часу на стан свого здоров`я не скаржився з рапортом щодо видачі йому направлення для проходження військово-лікарської комісії до керівництва не звертався, медичні документи щодо стану здоров`я, які перешкоджають проходженню служби на даній посаді не надавав.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що чинне законодавство не передбачає проведення обстеження ВЛК співробітників поліції на їх придатність для служби в поліції при переміщенні на іншу посаду, оскільки співробітник поліції вважається придатним для служби в поліції з моменту прийняття на службу до часу підтвердження протилежного відповідними медичним и документами. 
При цьому, при переміщенні особи на іншу посаду можуть бути враховані такі обставини як стан здоров`я, однак як вже зазначалось, позивач не звертався до відповідача із рапортом про врахування стану його здоров`я як такого, що унеможливлює подальшу службу на новій посаді, не надав відповідні підтверджуючі документи.
Відтак доводи позивача про протиправне неврахування відповідачем стану його здоров`я при переміщенні на нішу посаду є необґрунтованими, адже сам позивач не повідомив відповідача про обставини свого здоров`я, з рапортом щодо видачі йому направлення для проходження військово-лікарської комісії до керівництва не звертався, медичні документи щодо стану здоров`я, які перешкоджають проходженню служби на даній посаді не надавав.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення – відсутні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 в адміністративній справі № 160/24254/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.П. Баранник