ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/225/26 Головуючий 1 інстанції: Юрлагіна Т.В.
Провадження №33/818/1123/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 березня 2026 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 04 січня 2026 року о 22-55 год. ОСОБА_1 у м.Харкові по вул.Сумська, 100 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіри, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вказав, що його огляд як військовослужбовця на стан наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. 

Позиції учасників апеляційного провадження
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559026 від 04 січня 2026 року за ч.2 ст.130 КУпАП;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
-постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від 18 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;
-постанови Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 18 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін;
-довідки про повторність старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП В.Демченка;
-рапорту інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області А.Косиненка;
-відеозаписів з місця події від 04 січня 2026 року.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, є безпідставними.

З наданих відеозаписів з місця події вбачається, що працівники поліції більше трьох разів пропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 говорив «пройду огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу» та не надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, такі дії останнього поліцейськими розцінено як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (диск АЛ 84 ЕПР1 559026 відеозапис export-6dyii.mp4 03 хв. 59 с.).

Бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу суперечить вимогам ст.266 КУпАП та п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Посилання в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння його як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

За змістом цієї норми закону право на проведення огляду на стан сп`яніння надано уповноваженим особам Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо військовослужбовців, які знаходяться у вищевказаних місцях, крім військовослужбовців, які безпосередньо здійснюють керування транспортними засобами як водії.

Що ж стосується огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, то він передбачений спеціальною нормою закона - ст.266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише працівники поліції, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня