ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2026 Справа № 914/1058/26 

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Мархоцької В. І.
розглянувши у порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтогаз Тепло”, м. Київ 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергія-Новий Розділ”, м. Новий Розділ, Львівська обл., 
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство “Розділжитлосервіс”, м. Новий Розділ, Львівська обл.,
про стягнення 2 357 721, 43 грн
за участю представників сторін:
від позивача: Тенета Н.Р.
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився;

Хід розгляду справи.
Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтогаз Тепло” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий-Розділ» про стягнення 2 357 721, 43 грн.
13.04.2026 суд дослідивши матеріали позовної заяви, залишив її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
21.04.2026 через службу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків ( Вх. № 11180/26)
Ухвалою від 05.05.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 02.06.2026, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Розділжитлосервіс».
20.05.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву ( Вх. № 14505/26).
26.05.2026 позивачем надіслано відповідь на відзив ( Вх. № 14891/26), а також клопотання про долучення доказів ( Вх. № 14938/26).
Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив 01.06.2026 за Вх № 15570/26, а також ним подано клопотання про відкладення підготовчого засідання ( Вх. № 15490/26).
У судове засідання 02.06.2026 представники сторін не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час проведення засідання, це підтверджується довідками про доставку ухвали про відкриття провадження у справі до їхніх електронних кабінетів. Від відповідача та третьої особи клопотання про відкладення підготовчого засідання не надходили. Ухвалою від 02.06.2026 суд постановив відкласти підготовче засідання на 17.06.2026.
Позивачем 10.06.2026 подано додаткові пояснення у справі ( Вх. № 16567/26).
Через неможливість розгляду справи у судовому засіданні 17.06.2026 у зв`язку із повідомленням про мінування будівлі суду та евакуацію відвідувачів і працівників суду суд ухвалою від 17.06.2026 року призначив підготовче засідання на 01.07.2026.
У судове засідання, яке відбулося 01.07.2026 з`явилася представник позивача, представники відповідача і третьої особи явки не забезпечили, однак 01.07.202 на адресу суду подано клопотання відповідача (Вх. 3094/26) про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання.
Представник позивача заперечила проти продовження строку підготовчого провадження та відкладення судового засідання. Суд розглянувши дане клопотання відповідача ухвалив відмовити у його задоволені з підстав, що відповідачем не зазначено жодних виняткових обставин, які б перешкоджали йому забезпечити участь уповноваженого представника у судовому засіданні та ухвалою від 01.07.2026, суд закрив підготовче провадження у справі і призначив розгляд справи по суті у судовому засідання на 29.07.2026.
У судове засідання 29.07.2026 з`явився представник позивача, який просив позовні вимоги задоволити повністю, представники відповідача і третьої особи не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про розгляд справи. 
Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, однак не скористався своїм правом, та не з`явився в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.
Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

У судовому засідання 29.07.2026 судом проголошено вступну і резолютивну частину рішення. 

Правова позиція позивача
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до розпорядження Львівської обласної державної адміністрації №1320/0/5-19 від 19.11.2019 та рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329 Товариство з обмежеою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» здійснював господарську діяльність з постачання теплової енергії в опалювальні періоди на території міста Новий Розділ Львівської області, а відповідач, який орендує нежитлове приміщення за адресою м Новий Розділ, вулиця Грушевського будинок 37 не здійснював оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у період з листопада 2019 по лютий 2026 чим порушуються норми чинного законодавства. 
Всього Позивачем здійснено постачання Відповідачу теплової енергії за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, 37 ( опалювальна площа 845,90 кв.м.) на загальну суму 2 357 721,43 грн з ПДВ.
Оскільки оплат від Відповідача Позивачу за весь спірний період не надходило, а тому розмір заборгованості за спожиту теплову енергію становить 2 357 721, 43 гривень, в тому числі ПДВ.

Правова позиція відповідача
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якій він зазначає про відмову у задоволені позову повністю. Свої вимоги підтверджує наступним. 
Відповідач стверджує, що між позивачем і відповідачем немає жодного укладеного договору на постачання теплової енергії, як і не підписано жодного первинного документу на підтвердження такого факту, оскільки акти приймання-передачі теплової енергії та інші документи, які долучені позивачем підписані в односторонньому порядку, лише зі сторони ТОВ «Нафтогаз Тепло». 
ТОВ «Енергія-Новий Розділ» вважає, що докази, які надані позивачем і долучені до матеріалів справи є неналежними і не допустимими, оскільки не містять достатніх відомостей для підтвердження факту, обсягу та місця її постачання.
Крім того, відповідачем наголошується, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року у справі № 760/14539/18 майно відповідача передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ( далі- АРМА). 
19 листопада 2019 року АРМА передало в управління ТзОВ «Нафтогаз Тепло» арештоване майно Відповідача відповідно до Договору про управління майном (активами), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5180. Вказаний договір про управління майном (активами) було пролонговано відповідно до Додаткового договору № 2 від 10 листопада 2021 року про внесення змін до Договору управління майном (активами) від 19.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5180, до 10 листопада 2026 року.
Тому відповідач зазначає, що з 19 листопада 2019 року по даний час ТОВ «Нафтогаз Тепло» здійснює управління майном ТОВ «Енергія-Новий Розділ» та надає послуги з постачання теплової енергії, гарячої води за рахунок використання арештованого і переданого йому в управління майнового комплексу, тому обов`язок по здійсненню оплати вартості теплової енергії у нього відсутній.
З огляду на наведене просить у позові відмовити.

Фактичні обставини справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" є теплопостачальною організацією та здійснює господарську діяльність з постачання теплової енергії на території міста Новий Розділ Львівської області відповідно до ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання та транспортування теплової енергії, виданої розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації №1320/0/5-19 від 19.11.2019 року та рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 року №329.
Нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Новий Розділ вулиця Грушевського будинок 37 належить до комунальної власності Новороздільської територіальної громади і знаходиться на балансі та в управлінні комунального підприємства «Розділжитлосервіс». Листом від 26.09.2025 № 7373 підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» користується нежитловим приміщенням, за вказаною вище адресою, площею 859,9 кв. м згідно Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Новий Розділ № 86/06 від 03.10.2006 року, укладеного між КП «Розділжитлосервіс» Новороздільської міської ради та ТОВ «Енергія-Новий Розділ» та додаткової угоди №3 від 04.12.2012.
Тривалість опалювального періоду визначено розпорядженнями міського голови Новороздільсько міської ради та рішеннями виконавчого комітету Новороздільсько міської ради про початок та завершення опалювальних сезонів 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025, 2025/2026 років.
Між ТзОВ «Нафтогаз Тепло» та ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» не укладено договір постачання теплової енергії у письмовій формі, проте Відповідач фактично отримував теплову енергію на опалення нежитлового приміщення, користувачем якого він є.
Факт постачання теплової енергії до нежитлового приміщення Відповідача підтверджується актами про пуск теплоносія за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, 37, від 25.11.2019, від 24.10.2020, від 20.10.2021, від 09.11.2022, від 03.11.2023, від 09.11.2024, від 17.10.2025.
Зазначене нежитлове приміщення приєднано до системи централізованого теплопостачання, яке не оснащене приладом комерційного обліку та до нього здійснюється ТзОВ «Нафтогаз Тепло» постачання теплової енергії в опалювальний період. 
Позивачем сформовано і надіслано на адресу відповідача акти звірки взаємних розрахунків за періоди: листопад 2019 – червень 2021; жовтень 2021 – жовтень 2022; 01.01.2025-08.09.2025.
ТОВ «Нафтогаз Тепло» у період із січня 2021 року по березень 2026 року сформовано та виставлено відповідачу рахунки на оплату, копії яких містяться в матеріалах справи.
До матеріалів справи долучено акти приймання-передачі теплової енергії, складені у період з лютого 2021 року по лютий 2026 року, а також акти коригування, які підписані, скріплені печаткою та надіслані на адресу відповідача. Факт направлення зазначених документів підтверджується долученими до матеріалів справи листами та доказами їх надсилання.
Листом від 07.02.2022 №243 Відповідач повідомив про відмову від підписання акту прийому-передачі теплової енергії та відмову здійснити оплату її вартості, посилаючись тільки на відсутність укладеного письмового договору. 
ТОВ «Нафтогаз Тепло вжито заходів досудового врегулювання спору, а саме надсилання вимоги про сплату заборгованості від 22.09.2022 року №126/1./11/19-915. 
Відповідь від відповідача на дану вимогу не надходила. 
Всього Позивачем здійснено постачання теплової енергії Відповідачу за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, будинок 37 в період з листопада 2019 року по лютий 2026 року на загальну суму 2 357 721, 43 грн, в тому числі з ПДВ.
Проте Відповідач не оплатив вартість отриманої теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, тому позивач звернувся до суду з матеріально правовою вимогою про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 2 357 721, 43 грн.

Оцінка суду
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Предметом спору у справі є стягнення вартості фактично спожитої теплової енергії на об`єкті за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського будинок 37 ( опалювальна площа 845,90 кв. м.). Зазначене нежитлове приміщення приєднано до системи централізованого теплопостачання та до нього здійснюється ТзОВ «Нафтогаз Тепло» постачання теплової енергії в опалювальний період. а саме починаючи з листопада 2019 року по лютий 2026 року на загальну суму 2 357 721,43 грн.
03.10.2006 року було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Новий Розділ №86/06 між КП «Розділжитлосервіс» Новоздільської міської ради та ТОВ «Енергія-Новий Розділ», а пізніше Додаткову угоду №3 від 04.12.2012.
Відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.12.2012, а саме п.1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення адміністративної будівлі загальною площею 859,9 кв. м., що знаходиться по вул. Грушевського, 37, м. Новий Розділ Львівської області та перебуває на балансі Орендодавця.
Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Новий Розділ №86/06 від 03.10.2006 року, пунктом 3.9 встановлюється, що у вартість орендної плати не входить вартість комунальних послуг Орендар розраховується за надані послуги за окремими договорами.
Як встановлено судом, на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання та транспортування теплової енергії, виданої розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації №1320/0/5-19 від 19.11.2019 та рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329, до об`єкту за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського будинок 37 ( опалювальна площа 845,90 кв.) м. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» здійснює теплопостачання починаючи з листопада 2019 року.
Це підтверджується також рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329, від 28.10.2019 №292 20.10.2020 №244, від 14.10.2025 № 334 розпорядженнями Міського голови м. Новий Розділ від 13.10.2021 №219, від 20.10.2020 №244, від 13.10.2021 №219, від 04.11.2022 №166, від 31.10.2023 №151, розпорядження Новороздільської міської ради від 17.10.2024 №162, якими встановлено початок опалювальних сезонів 2019-2020 років,2020-2021 років, 2021-2022 років, 2022-2023 років, 2023-2024 років, 2024-2025 років, 2025-2026 років. Опалювальні сезони завершувались на підставі розпоряджень Міського голови Новороздільської міської ради від 08.04.2020 №92, від 09.04.2021 №85, від 14.04.2022 №109, від 11.04.2023 №45, від 29.03.2024 №47, від 15.04.2025 № 105.
Підтвердженням того, що саме за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, будинок 37 здійснювалося постачання теплової енергії ТОВ «Нафтогаз Тепло» слугують акти про пуск теплоносія за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, 37, від 25.11.2019, від 24.10.2020, від 20.10.2021, від 09.11.2022, від 03.11.2023, від 09.11.2024, від 17.10.2025.
Судом встановлено, що Між ТОВ «Нафтогаз Тепло» та ТОВ «Енергія-Новий Розділ» не укладено жодного договору постачання теплової енергії у письмовій формі, проте Відповідач фактично отримував теплову енергію з листопада 2019 року на опалення нежитлового приміщення, користувачем якого він є.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.
Отже, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з наданням та споживанням послуг з постачання теплової енергії, а також підтверджено факт постачання теплової енергії у період з листопада 2019 року по лютий 2026.
З матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення у місті Новий Розділ за адресою вулиця Грушевського, будинок 37 не обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії, тому нарахування плати за теплову енергію Відповідачу у спірний період здійснювалося щомісячно згідно з Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні КТМ 204 Україна 244-94, затвердженими Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 2001 року, з урахуванням середньої температури зовнішнього повітря в опалювальному періоді, відповідно до даних довідок Українського Гідрометеорологічного Центру та тривалості опалювального періоду.
10 листопада 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1209 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу».
Відповідно до цієї Постанови до споживачів теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) теплопостачальною організацією (виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) застосовується механізм зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника).
Підставою для зміни розміру нарахувань за теплову енергію є умова, коли ціна природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), придбаного у відповідному місяці опалювального періоду, є відмінною (більшою або меншою) від ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), врахованої у структурі тарифу на теплову енергію та на послугу з постачання теплової енергії, встановлених уповноваженими органами для відповідної категорії споживачів.
Так, нарахування Відповідачу проводилося відповідно до встановленого тарифу на теплову енергії та з врахуванням зміни коефіцієнту перерахунку у зв`язку зі зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу) відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 10.11.2021 року.
Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що обов`язком Споживача є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (частина 4 статті 24 Закону України "Про теплопостачання").
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно з пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Викладене вище підтверджується також і в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №910/8517/20, за приписами частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктом 20 Правил визначено, що у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Згідно з вимогами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Позивачем сформовано і надіслано на адресу відповідача акти звірки взаємних розрахунків за періоди: листопад 2019 – червень 2021; жовтень 2021 – жовтень 2022; 01.01.2025-08.09.2025, а також сформовано рахунки на оплату і акти прийомі-передачі теплової енергії, всі вони підписані в односторонньому порядку.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема не підписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Також слід врахувати, що за період постачання теплової енергії тобто з листопада 2019 року по лютий 2026 ТОВ «Нафтогаз Тепло» від Відповідача не надходило повідомлення про відключення будівлі від мереж центрального теплопостачання та ненадання теплової енергії чи про те, що фактично Відповідач зазначену будівлю не займає. Отже, Відповідачем не надано жодних доказів того, що постачання теплової енергії до зазначеної будівлі фактично Позивачем не здійснювалось.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Для звільнення від оплати за комунальні послуги особа повинна у встановленому порядку відмовитись від таких послуг та не здійснювати фактичного користування ними, а не посилатися лише на відсутність договору та неналежну якість послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц).
З огляду на викладене, відсутність укладеного між сторонами договору та підписаних актів приймання-передачі послуг, за відсутності доказів припинення теплопостачання або належної відмови Відповідача від отримання відповідної комунальної послуги, не спростовує факту її надання та не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити вартість фактично поставленої теплової енергії.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 07 червня 2018 року у справі № 760/14539/18 і Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 991/7450/20 на майно - єдиний майновий комплекс ТОВ «Енергія-Новий Розділ» накладено арешт, після чого майно відповідача передане Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації або передачі в управління за договором на підставах у порядку та на умовах визначених статтями 19,21 закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
19 листопада 2019 року АРМА передано в управління ТОВ «Нафтогаз Тепло» арештоване майно Відповідача відповідно до Договору управління майном ( активами), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5180.
Судом встановлено, що хоча єдиний майновий комплекс Відповідача був переданий Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління ТОВ «Нафтогаз Тепло», твердження Відповідача про те, що ТОВ «Нафтогаз Тепло» надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за рахунок використання арештованого і переданого йому в управління майнового комплексу, тому у відповідача відсутній обов’язок з оплати вартості теплової енергії є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає звільнення споживача від виконання такого обов`язку з наведених підстав.
Крім того, встановлено, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: місто Новий Розділ, вулиця Грушевського, будинок 37 до складу майна, переданого в управління за відповідним договором, не входило.
За таких обставин суд дійшов висновку, що Відповідач не спростував доводів Позивача щодо наявності заборгованості за поставлену теплову енергію, не надав належних і допустимих доказів її оплати, а також не довів існування передбачених законом підстав для звільнення від виконання відповідного грошового зобов`язання. При цьому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували непостачання Позивачем теплової енергії до спірного об`єкта, а Відповідачем таких доказів не надано. Суд також враховує, що заперечення Відповідача є непослідовними та взаємовиключними, оскільки, з одного боку, він посилається на відсутність договірних відносин, одностороннє оформлення первинних документів та недоведеність факту постачання теплової енергії, а з іншого — обґрунтовує відсутність обов`язку щодо її оплати передачею майнового комплексу в управління ТОВ «Нафтогаз Тепло». Такі доводи не спростовують обставин, встановлених судом, та не звільняють Відповідача від виконання грошового зобов`язання. Судом також не встановлено інших обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги або мали істотне значення для правильного вирішення спору. Відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію за період з листопада 2019 року по лютий 2026 року в розмірі 2 357 721,43 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 28 292,66 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1000224424 від 30 березня 2026 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 28 292,66 грн.
Керуючись статтями 73, 74 76 - 79, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергія-Новий Розділ” (81652, Львівська обл., м. Новий Розділ, вул. Грушевського, будинок 37, код ЄДРПОУ 33525073) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтогаз Тепло” (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, код ЄДРПОУ 42399765) заборгованість за теплову енергію у розмірі 2 357 721,43 та 28 292,66 судового збору.
3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2026 року.

Суддя Запотічняк О.Д.