ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 вересня 2026 року справа №200/7802/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 200/7802/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність щодо відмови перерахування та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та здійснити виплату, з урахуванням раніше проведених виплат;
зобов`язати перерахувати та виплатити з 01.03.2024 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 « Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та здійснити виплату, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача до виплати максимальним розміром.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 200/7802/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження пенсії до виплати максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 08.04.2025 без обмеження її максимальним розміром.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , з січня 2006 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач), є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з протоколом перерахунку пенсії з 01.03.2024 розмір пенсії позивача становить 22675,23 грн, у т.ч. основний розмір пенсії 17259,24грн (обчислений на рівні 67% грошового забезпечення у розмірі: 25760,06 грн), індексація базового ОСНП 2022 2416,29 грн, базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн, базового ОСНП 2024 1500,00 грн. Розмір пенсії до виплати 22675,23 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/6693/23, яке набрало законної сили 24.04.2024 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні і виплаті з 01.07.2023 щомісячної доплати до пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий захист окремих категорій осіб» та зобовязано провести перерахунок і виплату пенсії з 01.07.2023, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначеного відповідачем проведено індивідуальний перерахунок пенсії позивача та нараховано щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.06.2024 року.
Згідно з протоколом перерахунку пенсії з 01.06.2024 розмір пенсії позивача становить 24675,23 грн, у т.ч. основний розмір пенсії 17259,24грн (обчислений на рівні 67% грошового забезпечення у розмірі: 25760,06 грн), індексація базового ОСНП 2022 – 2999,30 грн, базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн, базового ОСНП 2024 1500,00 грн та щомісячної доплати до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно з рішенням суду). 
За змістом протоколу розмір пенсії із врахуванням максимального розміру становить 23610,00 грн.
Згідно з протоколом перерахунку пенсії з 01.03.2025 розмір пенсії позивача становить 26175,53 грн, у т.ч. основний розмір пенсії 17259,24грн (обчислений на рівні 67% грошового забезпечення у розмірі: 25760,06 грн), індексація базового ОСНП 2022 – 2416,29 грн, базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн, базового ОСНП 2024 1500,00 грн, базового ОСНП 2025 1500,00 грн та щомісячної доплати до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно з рішенням суду). За змістом протоколу розмір пенсії із врахуванням максимального розміру становить 23610,00 грн.
29.06.2025 позивач звернувся до відповідача (вх. від 30.06.2025 № 23527/І-0500-25) із заявою про нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році », та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».
Листом від 24.07.2025 за № 25931-23527/І-02/8-0500/25 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати призначеної позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, судом першої інстанції зазначено наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон України № 2262-ХІІ).
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Приписами ч.1 та ч.3 ст.1-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до положень статті 2 Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до [...] Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" [...] не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI внесено зміни у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII. Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи“ від 08.007.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб“. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи“ від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з протоколом про перерахунок пенсії позивачу з 01.06.2024 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, за наслідком проведення перерахунку розмір пенсії позивача до виплати обмежений розміром 23610,00 грн, згідно з протоколом перерахунку від 01.03.2025 розмір пенсії позивача до виплати також обмежено розміром 23610,00 грн, підстави застосування такого обмеження в протоколах не зазначено.
Умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, визначаються виключно Законами України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими саме відповідно до цих законів.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, встановлювалися Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі- Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.
Втім, зазначені обмеження були визнані неконституційними рішеннями Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 (визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII.) та від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 (визнано визнав такими, що не відповідають що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи“ від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб“).
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, станом на 01.06.2024 будь яких обмежень пенсії, призначених на підставі Закону №2262-XII, не встановлено.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі № 440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
Таким чином, враховуючи наведене та незазначення відповідачем будь-яких інших підстав для застосування обмеження розміру пенсії позивача, застосування такого обмеження відповідачем є протиправним. Позивачем у наданому до суду позові сформульовані вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення перерахування та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром на підставі наданої ним заяви, втім, в цьому випадку відповідач вчинив протиправні дії з обмеження розміру пенсії позивача до виплати, з огляду на що, із врахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження пенсії до виплати максимальним розміром.
Вимоги позивача про зобов`язання здійснити виплату пенсії без застосування обмеження максимальним розміром із врахуванням строку звернення до суду та ухвали суду про повернення позову в частині вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, з 08.04.2025. 
В іншій частині вимог суд відмовляє, оскільки перерахунок пенсії позивача з 01.06.2024 проведено з урахуванням індексації, доплат та надбавок, про які зазначає позивач у позові, а тому в цій частині права позивача не порушені.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 200/7802/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 200/7802/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 10 вересня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя А.А. Блохін 
Судді І.В. Геращенко
Е.Г. Казначеєв