КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/547/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії , 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 30 грудня 2025 року комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у паданні мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
- зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні
Позов обґрунтовано тим, що позивач постійно доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка за висновками лікарсько-консультативної комісії КНП «Савранська лікарня» потребує постійного стороннього догляду. На переконання позивача, відповідач безпідставно розцінив наявність штампа лікаря - фізичної особи-підприємця як доказ видачі висновку одноосібно цією особою, не врахував підписи всіх членів ЛКК та печатки закладу охорони здоров`я і самої ЛКК, не перевірив документи у КНП та витребував від позивача внутрішні документи медичного закладу, подання яких законодавством не передбачено.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що фізична особа-підприємець не є закладом охорони здоров`я та не може самостійно утворювати ЛКК. На думку відповідача, форма № 080-2/о видана лікарем-ФОП, а висновок КНП «Савранська лікарня» № 689 складений у довільній формі. Оскільки в обох документах зазначений однаковий склад комісії, відповідач вважає їх достовірність сумнівною та стверджує, що позивач повинен був надати договір або інший документ на підтвердження повноважень лікаря ОСОБА_3 як члена ЛКК КНП.
Дослідивши письмові докази та надавши оцінку доводам сторін, суд установив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його матір`ю, що підтверджується документами про державну реєстрацію актів цивільного стану. Позивач і його мати проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11,17).
10.12.2025 щодо ОСОБА_2 складено висновок за формою первинної облікової документації № 080-2/о № 630-в/208 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок містить рекомендацію щодо отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та зазначення про його чинність до 10.12.2026 (а.с.14).
Зазначений висновок підписаний трьома членами комісії: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . На ньому проставлено печатки лікарів, печатку КНП «Савранська лікарня» Савранської селищної ради Одеської області та печатку лікарсько-консультативної комісії цього закладу. У лівій верхній частині бланка також міститься штамп фізичної особи-підприємця - лікаря ОСОБА_3 .
Висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Савранська лікарня» № 689 від 11.12.2025 за результатами оцінки стану здоров`я ОСОБА_2 прямо встановлено, що вона потребує постійного стороннього догляду строком на один рік. Документ має штамп КНП із його ідентифікаційним кодом, печатку КНП, печатку ЛКК, печатки лікарів та підписи голови, члена і секретаря ЛКК. Склад ЛКК відповідає складу комісії, зазначеному у формі № 080-2/о (а.с.15).
Висновком ЛКК КНП «Савранська лікарня» № 690 від 11.12.2025 установлено, що ОСОБА_1 за станом здоров`я може здійснювати постійний сторонній догляд. Цей висновок також підписаний членами ЛКК і скріплений печатками закладу та комісії (а.с.16).
Актом від 23.12.2025, складеним комісією органу місцевого самоврядування за результатами обстеження місця проживання, підтверджено факт здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за матір`ю (а.с.17).
У грудні 2025 року позивач подав заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додавши документи про споріднення, висновки ЛКК та акт про встановлення факту здійснення постійного догляду.
Рішенням Комісії, оформленим протоколом від 30.12.2025 № 167, у наданні відстрочки відмовлено. У повідомленні від 31.12.2025 відповідач указав, що форма № 080-2/о нібито видана ФОП ОСОБА_3 , який не може створювати ЛКК, а для підтвердження належного оформлення висновку КНП № 689 позивач мав подати договір або інший документ про повноваження цього лікаря як члена ЛКК КНП (а.с.13).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїм батьком чи матір`ю, які за висновком медико-соціальної експертної комісії, лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду. За частиною сьомою цієї статті перевірка підстав та оформлення відстрочки здійснюються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Частиною п`ятою статті 22 цього Закону передбачено, що порядок проведення призову під час мобілізації визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
За пунктами 58 і 60 Порядку № 560 військовозобов`язаний подає заяву про надання відстрочки та документи, що підтверджують відповідне право. Комісія вивчає заяву й підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, а за потреби готує запити для отримання інформації, що підтверджує право на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Пунктом 9 частини першої додатка 5 до Порядку № 560 до документів, які підтверджують право на відстрочку особи, зайнятої постійним доглядом за своїм батьком чи матір`ю, віднесено відповідний медичний документ про потребу в постійному догляді, документи про родинний зв`язок, а також документи про отримання компенсації за догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. Додаток 5 не передбачає подання заявником наказу про персональний склад ЛКК, трудового чи цивільно-правового договору між закладом охорони здоров`я та окремим членом ЛКК.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 було затверджено форму первинної облікової документації № 080-2/о та Інструкцію щодо її заповнення. За цією Інструкцією висновок надається закладами охорони здоров`я всіх рівнів медичної допомоги, заповнюється членами лікарської комісії, підписується її членами та після зазначення дати видачі засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.11.2025 № 1811, який набрав чинності 27.12.2025, форму № 080-2/о виключено та запроваджено оновлену форму № 080-4/о. Водночас цим наказом прямо встановлено, що висновки, видані за формами № 080-2/о та № 080-4/о до набрання ним чинності, залишаються чинними протягом строку, на який їх видано. Отже, форма № 080-2/о від 10.12.2025 була чинною на день прийняття оскарженого рішення.
Згідно з пунктом 1 розділу III Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189, ЛКК утворюються при закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2024 у справі № 120/1909/23 зазначив, що стосовно осіб, які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, відповідні повноваження належать лікарсько-консультативній комісії закладу охорони здоров`я, яка може видавати, зокрема, висновок за формою № 080-2/о. Водночас Верховний Суд розмежував поняття «сторонній догляд», «догляд вдома» та «постійний догляд» і наголосив на необхідності прямого підтвердження саме постійного характеру догляду.
У постанові від 13.06.2024 у справі № 520/21316/23 Верховний Суд дійшов висновку, що лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я є належним суб`єктом формування медичного висновку про потребу особи у постійному догляді, а закон альтернативно допускає підтвердження такої потреби висновком медико-соціальної експертної комісії або ЛКК закладу охорони здоров`я.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про адміністративну процедуру» дії та вимоги особи є правомірними, доки інше не доведено під час розгляду та вирішення адміністративної справи. За статтею 16 цього Закону адміністративний орган зобов`язаний установлювати обставини, які мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати документи та інші докази з власної ініціативи; орган не може покладати на особу обов`язок самостійно отримувати документи, якщо такий обов`язок не встановлений законом. Стаття 52 цього Закону зобов`язує адміністративний орган повно й неупереджено досліджувати всі обставини, у тому числі сприятливі для особи.
Оцінюючи подані позивачем медичні документи, суд виходить із необхідності досліджувати їх у сукупності та взаємному зв`язку. Формалізований висновок № 080-2/о, висновок ЛКК № 689 і висновок ЛКК № 690 стосуються тих самих осіб, складені у суміжні дати, підписані одним складом ЛКК та засвідчені печатками КНП «Савранська лікарня» і лікарсько-консультативної комісії цього закладу.
Форма № 080-2/о підтверджує наявність у матері позивача когнітивних порушень і рекомендацію соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок ЛКК КНП № 689 конкретизує медичну оцінку та прямо встановлює потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді протягом одного року. Тому обставина, якої не було підтверджено у справі № 120/1909/23, у цій справі засвідчена окремим висновком тієї самої ЛКК.
Довід відповідача про існування двох висновків, виданих різними суб`єктами, не відповідає змісту документів. Наявність у верхній частині форми № 080-2/о штампа лікаря-ФОП не спростовує того, що документ підписано колегіально трьома членами ЛКК та засвідчено печатками КНП і ЛКК. Такий штамп за відсутності інших доказів не підтверджує створення окремої ЛКК фізичною особою-підприємцем або одноосібне формування нею висновку.
Навпаки, висновок № 689 оформлено безпосередньо від імені ЛКК КНП «Савранська лікарня», містить реквізити цього закладу, печатки КНП і ЛКК, а також підписи й особисті печатки голови, члена та секретаря комісії. Доказів того, що КНП заперечувало видачу висновків, що зазначені особи не входили до складу його ЛКК або що документи були скасовані, визнані недійсними чи підробленими, відповідач не надав.
Посилання відповідача на відсутність договору з лікарем ОСОБА_3 є безпідставним. Внутрішня правова підстава участі лікаря у роботі ЛКК перебуває у сфері організації діяльності медичного закладу і не належить до переліку документів, які військовозобов`язаний повинен додати до заяви про відстрочку. Позивач не є стороною такого договору, не розпоряджається ним і не зобов`язаний доводити належність внутрішнього кадрового оформлення кожного лікаря, який підписав офіційний документ закладу охорони здоров`я.
Якщо Комісія мала сумніви щодо походження документа або повноважень одного з його підписантів, вона повинна була перевірити ці обставини шляхом одержання інформації від КНП «Савранська лікарня». Матеріали справи не містять доказів надсилання такого запиту або отримання від медичного закладу інформації, яка б спростовувала достовірність висновків. Отже, відповідач замінив установлення фактичних обставин припущенням і без передбаченої законом підстави переклав обов`язок їх перевірки на заявника.
Акт від 23.12.2025 підтверджує фактичне здійснення позивачем постійного догляду за матір`ю. Те, що в акті зазначено номер формалізованого висновку № 080-2/о, не позбавляє доказового значення висновку ЛКК № 689, який входив до поданого Комісії пакета документів та прямо підтверджував постійну потребу в догляді.
Таким чином, на день прийняття оскарженого рішення подані позивачем документи у сукупності підтверджували споріднення, медично встановлену потребу матері у постійному сторонньому догляді, можливість позивача здійснювати та фактичне здійснення ним такого догляду. Відповідач не довів недостовірності цих документів і не навів норми, яка зобов`язувала позивача надати внутрішні документи КНП про персональний склад ЛКК.
За частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд перевіряє, чи прийняте рішення суб`єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, пропорційно та з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Оскаржене рішення цим критеріям не відповідає, оскільки ґрунтується на припущеннях, не містить належної оцінки всіх поданих документів та покладає на заявника не передбачений законодавством обов`язок.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення правомірності оскарженого рішення покладається на відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_4 цього обов`язку не виконав.
Щодо способу захисту суд ураховує, що позивач не просить безпосередньо надати йому відстрочку, а просить зобов`язати повторно розглянути заяву. Такий спосіб відповідає характеру встановленого порушення: Комісія повинна повторно оцінити поданий пакет документів без висування не передбаченої законом вимоги про надання договору з членом ЛКК та з урахуванням того, що на дату первинного розгляду сукупність висновків ЛКК належно підтверджувала потребу матері позивача у постійному сторонньому догляді.
Комісія з розгляду питань надання відстрочки утворена при ІНФОРМАЦІЯ_5 та здійснює повноваження в межах діяльності відповідача. Тому для ефективного відновлення порушеного права належить зобов`язати відповідача в особі цієї Комісії повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 331,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлене протоколом від 30 грудня 2025 року № 167, у частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА