справа № 619/3029/26
провадження № 3/619/973/26

ПОСТАНОВА
іменем України

06 липня 2026 року        м. Дергачі
 
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Калиновська Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, мешкає: АДРЕСА_1 ,
 
за ст.155-1 ч.1 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2026 №673/20-40-07-30 при проведенні фактичної перевірки господарського об`єкту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО при внесенні авансу за продаж автомобіля Ford Fiesta у сумі 100 по курсу НБУ 43,85 грн. на суму 4385,00 грн., РРО чи ПРРО на момент перевірки відсутній та встановлено ведення обліку ТМЦ з порушенням встановленого порядку, а саме на момент перевірки відсутні накладні на реалізуємий товар та за місцем його зберігання. Порушення встановлено актом фактичної перевірки від 27.04.2026. 
Представник ОСОБА_1 – Фільчакова Ю.І. в судове засідання не з`явилася.
Через систему «Електронний суд» звернулася з клопотанням, в якому просила визнати, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП. Просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Контролюючим органом не доведено: належність господарського об`єкта « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_1 ; факт здійснення саме ОСОБА_1 розрахункової операції; факт отримання ним або уповноваженою ним особою грошових коштів; факт реалізації товару або надання послуги саме ФОП ОСОБА_1 ; статус особи, яка перебувала на об`єкті, як працівника або представника ФОП; наявність вини ОСОБА_1 ; наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення. 
На підставі наданих документів судом встановлено наступне.
При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП суд враховує, що цією нормою передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В протоколі, що складений стосовно ОСОБА_1 , вказано про те, що під час здійснення посадовою особою головним державним інспектором ГУ ДПМ в Харківській області Усіченко С.В. перевірки господарського об`єкту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО при внесенні авансу за продаж автомобіля Ford Fiesta у сумі 100 по курсу НБУ 43,85 грн. на суму 4385,00 грн., РРО чи ПРРО на момент перевірки відсутній та встановлено ведення обліку ТМЦ з порушенням встановленого порядку, а саме на момент перевірки відсутні накладні на реалізуємий товар та за місцем його зберігання, що є порушенням п.1, п.2, п.12 cт.3 Закону №265 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Порушення встановлено актом фактичної перевірки від 27.04.2026. 
Тоді як п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що: суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;
12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Так, в п.1 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги).
Тоді як завдаток не є повною сумою покупки.
Ст.2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що:
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
До переліку розрахункових операцій вказаний Закон не відносить надання завдатку за товар.
Згідно із ст.570 Цивільного Кодексу України:
«1. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. 2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом».
Податковий кодекс в ст.14.1.249. передбачає, що торгівля у розстрочку - господарська операція, яка передбачає продаж резидентом або нерезидентом товарів фізичним чи юридичним особам на умовах розстрочення кінцевого розрахунку, на визначений строк та під процент. Торгівля у розстрочку передбачає передачу товарів у розпорядження покупця в момент здійснення першого внеску (завдатку) з передачею права власності на такі товари після кінцевого розрахунку. Правила торгівлі у розстрочку фізичним особам установлюються Кабінетом Міністрів України.
Проте відсутні докази того, що згідно із копією розписки від 27.04.2026 про отримання ОСОБА_3 завдатку в сумі 100$ за автомобіль Ford Fiesta отримав від продавця товар, а саме вказаний автомобіль.
Також в розписці не вказано про суму 4385 грн., натомість як така сума фігурує в протоколі про адміністративне правопорушення.
Також при здійсненні фактичної перевірки працівники податкової не можуть використовувати іноземну валюту та постає питання чи передавали вони її продавцю як завдаток, оскільки Цивільний Кодекс передбачає таке.
Стаття 192. Гроші (грошові кошти). Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Стаття 524. Валюта зобов`язання. Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Стаття 533. Валюта виконання грошового зобов`язання Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Отже при здійснені фактичної перевірки посадові особи ДПС не мають права використовувати іноземну валюту.
Оскільки завдаток за товар, навіть якщо припустити, що такий був у цій справі не є розрахунковою операцією на повну суму покупки, а отже не було й порушення вимог п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Крім того контролюючий орган посилається на обставини щодо передачі певної суми грошових коштів як авансового платежу. Однак контролюючим органом не встановлено та не доведено: що вказані кошти були прийняті саме ОСОБА_1 ; що кошти були прийняті уповноваженим працівником або представником ФОП ОСОБА_1 ; що кошти були оплатою товару або послуги саме ФОП ОСОБА_1 ; що відбулася завершена або належним чином ідентифікована розрахункова операція; що така операція належить до господарської діяльності ОСОБА_1 ; що кошти були внесені до каси, отримані на користь ФОП або обліковані як його дохід. 
Таким чином матеріалами справи не доведено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.
При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.
Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, - суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини, оскільки такий обов`язок ст.251 КУпАП покладає на осіб, уповноважених складати протоколи, в даному випадку на органи Головного управління ДПС у Харківській області, - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Так згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст.155-1, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л. В. Калиновська