Справа № 199/5485/26
(2/199/5134/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

02.09.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Захожа К.О., 

за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 листопада 2025 р. між сторонами було укладено договір № 565933-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору кредиту позивач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом.
Як зазначається позивачем при зверненні до суду, зобов`язання за договором кредиту позивач виконав та надав позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , втім, боржник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 07 квітня 2026 року за договором № 565933-КС-003 у розмірі 46 110,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 17 210,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 3 400,00 грн. 
Суд ухвалює рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України
Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03.07.2026 р. прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.08.2026 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Акцент-Банк».
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, позивачем 21 листопада 2025 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 565933-КС-003 про надання кредиту.
21 листопада 2025 р. відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 565933-КС-003 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3578, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
21 листопада 2025 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 565933-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 1 договору кредиту, позивач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом. Загальний розмір наданого кредиту: 17 000,00 грн.
Відповідно до пункту 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Також з договору слідує, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту.
Згідно з матеріалами справи, після ознайомлення з індивідуальною офертою позивача відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор UA-3578 для підписання договору, яким 21 листопада 2025 року відповідач акцептував умови оферти та підписав договір.
Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 07 квітня 2026 року утворилась заборгованість за договором № 565933-КС-003 про надання кредиту в розмірі 46 110,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 17 210,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 3 400,00 грн.
З відповіді АТ «Акцент-Банк» на ухвалу про витребування доказів від 06.08.2026 у вих. № 55415/47-260809/225 - БТ, судом встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_3 ) емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). АТ «Акцент-Банк» також повідомило про зарахування відповідачу на вказаний рахунок коштів у розмірі 17 000,00 грн., яке відбулося 21.11.2025 року (у межах досліджуваного періоду з 21.11.2025 р. по 13.03.2026 р.), та надало на підтвердження виписку по рахунку. 
Позивачем надано до суду інформаційну довідку щодо здійснення переказу грошових коштів від 21.11.2025 (номер платіжної інструкції 8def47f0-c70e-11f0-b910-000c29d57ed2_1, номер транзакції 46375-25984-70004) про перерахування позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 17 000,00 грн. на картку НОМЕР_5 згідно з кредитним договором № 565933-КС-003 від 21.11.2025.
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору, та регулюються ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст.ст. 626, 628, ч. 1 ст. 638, ст. 526, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 633, ст. 634, ст. 1056-1, ч. 1 ст. 1048, ст. 1049  ЦК України. 
Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, враховуючи наступне. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються позикодавцем, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позикодавець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
При зверненні до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що грошові кошти були перераховані відповідачу; зазначене підтверджується відповіді АТ «Акцент-Банк» на ухвалу про витребування доказів від 06.08.2026 у вих. № 55415/47-260809/225 - БТ, судом встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_3 ) емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Також АТ «Акцент-Банк» повідомило про зарахування відповідачу на вказаний рахунок коштів у розмірі 17 000,00 грн., яке відбулося 21.11.2025 року (у межах досліджуваного періоду з 21.11.2025 р. по 13.03.2026 р.).
Отже, враховуючи вищенаведене, наявне порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 34 210,00 грн., з яких 17 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 17 210,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Щодо вимоги про стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - у розмірі 5 000,00 грн., суд відмовляє в її задоволенні, враховуючи наступне.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Отже, вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - у розмірі 8 500,00 грн. не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позову про стягнення заборгованості за комісією розмірі 3 400,00 грн., то суд відмовляє в її задоволенні, враховуючи наступне.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" (Постанова ВС від 10.01.2024 р. у справі № 727/5461/23).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
У кредитному договорі №565933-КС-003 від 21.11.2025 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. У зв`язку з цим положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (на суму 34 210,00 грн. з заявлених 46110,00 грн., що становить 74,19 %), сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 975,23 грн. (2 662,40 грн. ? 74,19% / 100%).
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст.ст. 279, 280 - 282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 565933-КС-003 про надання кредиту від 21.11.2025 року у розмірі 34 210 (тридцять чотири тисячі двісті десять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 1 975 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять) грн.. 23 коп.
У задоволенні решти вимог відмовити. 
Дата виготовлення повного судового рішення 02.09.2026 р. 

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї