Справа № 350/534/26
Номер провадження 2/350/587/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року     селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд    Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді      Бейка А.М.,
секретаря судового засідання    Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -
в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за договором надання коштів у кредит №71556428 в розмірі 16499,80 грн.; за договором кредитної лінії (Надійний) №8673277 в розмірі 15454,96 грн. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 31954,76 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №71556428, а 21.03.2025 року між тими ж сторонами укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8673277. В подальшому, 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27/03/25 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №71556428 в сумі 16499,80 грн., з яких: 5000,00 грн. -- прострочена заборгованість за основною сумою боргу; 1131,80 грн. -- прострочена заборгованість за відсотками; 9800,00 грн. -- прострочена заборгованість за пенею; 568,00 грн. -- прострочена заборгованість за комісією, а за договором №8673277 -- в сумі 15454,96 грн., з яких: 4439,11 грн. -- прострочена заборгованість за основною сумою боргу; 2783,35 грн. -- прострочена заборгованість за відсотками; 8232,50 грн. -- неустойка. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних додаткових штрафних санкцій.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданих позовній заяві та відповіді на відзив просив розглядати справу за відсутності представника позивача.
20.04.2026 року на поштову адресу позивача надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, а саме погодився зі стягненням заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками за обома договорами на загальну суму 13357,26 грн., 6131,80 грн. за договором №71556428 та 7222,46 грн. за договором №8673277. Разом з цим, відповідач заперечив проти стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 568,00 грн. за договором №71556428, посилаючись на практику Верховного Суду щодо нікчемності умов договору споживчого кредиту про сплату комісій, які не є платою за самостійну послугу кредитодавця. Також відповідач заперечив проти стягнення пені у розмірі 9800,00 грн. за договором №71556428 та неустойки у розмірі 8232,50 грн. за договором №8673277, посилаючись на пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, яким передбачено звільнення позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені), нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії воєнного стану в Україні. Крім того, відповідач зазначив, що не був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги в частині стягнення комісії, пені та неустойки необґрунтованими.
24.04.2026 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що факт укладення кредитних договорів відповідачем не заперечується, а неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише зумовлює право боржника виконати зобов`язання на користь первісного кредитора. Також зазначено, що комісія за надання кредиту є одноразовою платою, погодженою сторонами при укладенні договору та доведеною до відома позичальника, а тому відповідні умови договору не суперечать вимогам законодавства про захист прав споживачів. Представник позивача просив суд відзив на позовну заяву залишити без задоволення, позовні вимоги -- задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
У встановлений судом строк, а саме 16.04.2026 року, відповідач надіслав засобами поштового зв`язку відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу позивача 20.04.2026 року. 24.04.2026 року, в межах строку, встановленого статтями 123, 124 ЦПК України, представником позивача подано до суду відповідь на відзив.
Оскільки відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, підстави для заочного розгляду справи, передбачені статтею 280 ЦПК України, відсутні, а тому справа розглядається судом в загальному порядку спрощеного позовного провадження, з дослідженням позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та інших наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
03.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит №71556428. Сума кредиту становить 5000,00 грн., строк кредитування -- 22 дні. Стандартна процентна ставка становить 0,999 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, знижена процентна ставка (за умови своєчасної сплати першого платежу) -- 0,318 % за день; проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення кредиту, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом і до повного погашення заборгованості за договором. Кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що складає 750,00 грн. Пунктом 10.5.2 договору передбачено право кредитодавця нараховувати пеню за порушення позичальником строків повернення кредиту (його частини) понад встановлений договором строк, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника, направленим погодженим засобом зв`язку. Кредитні кошти надано позичальнику безготівково.
21.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8673277. Сума кредиту становить 4450,00 грн., строк кредитування -- 365 днів. Кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми кредиту, що складає 767,63 грн. Умовами договору передбачена відповідальність позичальника за порушення строків повернення кредиту у вигляді пені (неустойки).
Договір укладено в електронній формі, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника.
27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Умовами договору факторингу передбачено обов`язок первісного кредитора повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних новому кредитору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27/03/25 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №71556428 в сумі 16499,80 грн., з яких: 5000,00 грн. -- залишок по тілу кредиту; 1131,80 грн. -- залишок по відсотках; 9800,00 грн. -- пеня; 568,00 грн. -- комісія за надання кредиту, а за договором №8673277 -- в сумі 15454,96 грн., з яких: 4439,11 грн. -- залишок по тілу кредиту; 2783,35 грн. -- залишок по відсотках; 8232,50 грн. -- неустойка.
Всупереч умовам укладених договорів, ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань з повернення отриманих коштів та сплати нарахованих платежів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора.
Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву не заперечував факту укладення ним договору надання коштів у кредит №71556428 та договору кредитної лінії №8673277, факту отримання за цими договорами коштів, а також визнав заборгованість за основною сумою боргу та відсотками у розмірі 6131,80 грн. за договором №71556428 та 7225,46 грн. за договором №8673277.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо правомірності нарахування та стягнення комісії за надання кредиту, пені та неустойки за вказаними договорами, а також щодо правових наслідків неповідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір -- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 цього Закону визначено, що моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Щодо доводів відповідача про неналежне повідомлення його про заміну кредитора у зобов`язанні, суд враховує таке. Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, при цьому виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору; неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічної правової позиції дотримується і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц, вказавши, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, а може впливати лише на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредиторові.
Відповідачем не надано суду доказів здійснення ним будь-яких платежів на погашення заборгованості за спірними договорами ні на рахунки первісного кредитора -- ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ні на рахунки позивача. За таких обставин посилання відповідача на неналежне повідомлення про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості та не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.
Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідженими у справі доказами підтверджується як факт отримання відповідачем коштів за договором №71556428 та договором №8673277, так і факт переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача в порядку, передбаченому законом. Доказів повернення отриманих коштів або сплати нарахованих платежів відповідачем суду не надано, а заборгованість за основною сумою боргу та відсотками у розмірі 6131,80 грн. за договором №71556428 і 7225,46 грн. за договором №8673277 визнається й самим відповідачем. За таких обставин вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000,00 грн. та 4439,11 грн., а також за відсотками у розмірі 1131,80 грн. та 2783,35 грн. за вказаними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 568,00 грн. за договором №71556428.
Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кредит будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за інші дії, що не є послугою у визначенні цього Закону. Умови договору, що не відповідають цій вимозі, є нікчемними.
Разом з цим, як встановлено судом, комісія за надання кредиту за договором №71556428 з якої заборгованість становить 568,00 грн. нарахована одноразово в момент видачі кредиту та є однією зі складових загальних витрат за споживчим кредитом, доведених до відома позичальника при укладенні договору, а не платою за окрему періодичну послугу з обслуговування кредитної заборгованості. На відміну від щомісячної (періодичної) комісії за обслуговування кредиту, яка не пов`язана з наданням позичальнику конкретної додаткової послуги та є прихованим платежем, одноразова комісія за надання кредиту становить погоджену сторонами плату за сам факт надання кредитних коштів, розмір якої врахований при визначенні орієнтовної загальної вартості кредиту. Практика Верховного Суду, на яку посилається відповідач, стосується визнання нікчемними умов договорів про сплату комісії за надання фінансового інструменту та моніторинг заборгованості як платежів, що фактично дублюють обов`язок кредитодавця з надання кредиту та не є самостійною послугою; такі обставини за спірним договором судом не встановлені. Відповідачем при укладенні договору жодних заперечень щодо розміру та порядку сплати комісії за надання кредиту висловлено не було, доказів на спростування її розміру суду не надано.
За таких обставин підстав для визнання нікчемними умов договору №71556428 щодо комісії за надання кредиту суд не встановив, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 568,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 9800,00 грн. за договором №71556428 та неустойки у розмірі 8232,50 грн. за договором №8673277.
17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на даний час.
Прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №71556428 та за договором №8673277 мало місце в період дії воєнного стану в Україні. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеня та неустойка нараховані відповідачу за періоди прострочення, які повністю припадають на період дії воєнного стану, а отже позовні вимоги в частині стягнення 9800,00 грн. пені за договором №71556428 та 8232,50 грн. неустойки за договором №8673277 не підлягають задоволенню. Аналогічних доводів щодо застосування зазначеного мораторію дотримується і відповідач у поданому відзиві на позовну заяву, а позивачем у відповіді на відзив вказаних доводів не спростовано.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем істотно порушено умови укладених договорів, а саме у встановленому порядку та строки не повернуто кредитні кошти та не сплачено проценти і комісію за користування ними, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 13922,26 грн., в тому числі:
- заборгованість за договором №71556428 від 03.03.2025 року в розмірі 6699,80 грн., з яких 5000,00 грн. -- залишок по тілу кредиту, 1131,80 грн. -- залишок по відсотках, 568,00 грн. -- комісія за надання кредиту;
- заборгованість за договором №8673277 від 21.03.2025 року в розмірі 7222,46 грн., з яких 4439,11 грн. -- залишок по тілу кредиту, 2783,35 грн. -- залишок по відсотках.
В задоволенні решти позову, в тому числі вимог про стягнення 9800,00 грн. пені, 8232,50 грн. неустойки, а також витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 1664,00 грн., доказів на підтвердження понесення яких до матеріалів справи не надано, слід відмовити за безпідставністю.
V. Розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 1449,96 грн. (13922,26 х 3328,00 / 31954,76).
На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 516, 517, 526, 614, 626, 628, 639, 1048, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 259, 264-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором надання коштів у кредит №71556428 від 03.03.2025 та договором кредитної лінії (Надійний) №8673277 від 21.03.2025 у розмірі 13922 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 26 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 1449 (одна тисяча чотириста сорок дев`ять) гривень 96 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.М. Бейко