ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року	справа № 380/7870/26	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів до бюджету, -

в с т а н о в и в :

Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністратвиним позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 15467,65 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 17.03.2026 відповідач має заборгованість перед бюджетом у сумі 15467,65 грн, а саме: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості –15467,65 грн.
Оскільки відповідач не сплатив суму податкового боргу в розмірі 15467,65 грн, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму до державного бюджету.
Ухвалою від 28.04.2026 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Ухвала від 28.04.2026 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, внесену до Єдиного демографічного реєстру: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Вказане поштове відправлення отримане відповідачем 08.05.2026 особисто. 
26.05.2026 відповідач подав до суду відзив в якому зазначив: «…визнаю лише документи, оформлені належним чином у паперовій формі та підписані власноруч уповноваженою особою. Я не довіряю так званим електронним документам та не використовую програмні засоби для зчитування й перевірки електронних підписів. Забороняю ідентифікувати мене як «фізичну особу», не даю згоди щоб мене судили, не даю згоди нести відповідальність за фізичну особу ОСОБА_1 , не даю згоди бути поручителем фізичної особи ОСОБА_1 та бути боржником разом із фізичною особою ОСОБА_1 . Крім цього, юридична особа ГУ ДПС у Львівській області не оголосила мені належним чином про свій статус органу державної влади та не надала мені всіх належних доказів, відтак, до позивача довіри не маю…».
Із позовними вимогами ГУ ДПС у Львівській області не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову повністю. 
22.06.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив в якій зазначив: «…фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом станом на 11.03.2026 р., яка становить 15 467,65грн., а саме, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Вищезазначену заборгованість становлять нараховані нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкових повідомлень-рішень: - № 2039254-2411-1307 від 27.11.2023, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 5216,25 грн.; - № 2039255-2411-1307 від 27.11.2023, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 1605,00 грн.; - № 2039256-2411-1307 від 27.11.2023, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 1263,4 грн.; - № 0511532-2411-1307 від 12.02.2024, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 3584,5 грн.; - № 0175872-2411-1305 від 13.05.2025, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 3798,5 грн.
На даний час суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Згідно п.п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України , у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення. На адресу Відповідача надіслано податкову вимогу від 17.04.2024 року № 0012015-1303-1301.
Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду про стягнення податкового боргу у розмірі 15 467,65 грн. Відтак, Головне управління ДПС у Львівській області задоволити позовні вимоги в повному обсязі…».
Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.
Відповідно до довідки про податкову заборгованість від 17.03.2026 №916/5/13-01-13-03 фізична особа ОСОБА_1 станом на 17.03.2026 має заборгованість перед бюджетом у сумі 15467,65 грн, а саме по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості –15467,65 грн.
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за результатами річного декларування виникла унаслідок нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання відповідно до:
- податкового повідомлення-рішення № 2039254-241 1-1307 від 27.11.2023 на суму 5216,25 грн.; 
- податкового повідомлення-рішення № 2039255-2411-1307 від 27.11.2023 на суму 1605,00 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 2039256-2411-1307 від 27.11.2023 на суму 1263,4 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0511532-2411-1307 від 12.02.2024 на суму 3584,5 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0175872-2411-1305 від 13.05.2025 на суму 3798,5 грн.
Зазначена сума грошового зобов`язання не сплачена відповідачем у встановленому законом строк, що і стало підставою для звернення податкового органу до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.
За правилами п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).
Оскільки вказані грошові зобов`язання не були сплачені у встановлений Законом строк, у відповідача виник податковий борг у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, суд встановив, що фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом станом на 17.03.2026, яка становить 15467,65 грн по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 15467,65 грн.
Із урахуванням наведеного, суд вважає, що дане грошове зобов`язання є узгодженим.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Судом встановлено, що 15.10.2024 контролюючим органом виставлена відповідачу вимога форми "Ф" № 0022859-1303-1301 та надіслана відповідачу поштою. Поштове відправлення вручено відповідачу 25.09.2025 особисто.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 42.5. ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).
Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. 
Суд зауважує, що податковий борг, заявлений до стягнення є узгодженим.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проаналізувавши наявні у справі докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
За правилами ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) податковий борг до бюджету у розмірі 15467 (п`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят сім) грн 65 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Морська Галина Михайлівна