Справа № 455/1377/26
Провадження № 3/455/636/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 серпня 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

роз`яснивши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності положення ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2026 22:01 год., в с.Стрільбичі по вул.Яблунева, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на теля, яке під час руху транспортного засобу перебігало дорогу, чим порушив п.12.1 та п.2.3.б Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він їхав по головній дорозі в темну пору доби зі швидкістю до 50 км/год., вулиця по якій він рухався не була освітлена, він не міг зреагувати на теля яке вибігло на дорогу з лівої сторони, автомобіль зупинився на відстані 8 метрів від місця зіткнення, гальмівного шляху не було.
Крім того, 03.08.2026 ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Зокрема, пояснив, що 18 липня 2026 року о 22:00 годині в темну пору доби він керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі в населеному пунктів с.Стрільбичі по вул.Яблунева, в напрямку до м.Самбір зі швидкістю до 50 км/год. Дана вулиця не освітлювалась. У зустрічному напрямку по правому узбіччі йшов погонич та вів корову. Із відео зафіксованого відеореестратором вбачається, що о 22:01:27 год. теля раптово вискочило з узбіччя та почало галопом перебігати проїзну частину дороги з лівого узбіччя та бігти в напрямку до корови, яка була із погоничем на правому узбіччі та зіткнення з ним відбулось 22:01:28 год., та він не мав об`єктивної можливості завчасно відреагувати та застосувати екстренне гальмування і уникнути зіткнення з ним. Під час руху автомобіля та з моменту коли він виявив тварину він почав гальмувати та автомобіль зупинився на відстані 8 метрів від місця зіткнення, що свідчить про швидкість автомобіля менше 50 км/год. За таких умов (швидкість до 50 км/год та зупинка через 8 метрів після зіткнення) водій фізично не мав технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки загальна дистанція зупинки автомобіля на такій швидкості є значно більшою за 8 метрів. Також пояснив, що у своїх поясненнях погонич не заперечує, що саме йому належить теля та він гнав корову і теля додому. Працівник поліції вчинив протиправну бездіяльність та не оформив протокол щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, зокрема пп.в. п.п.г п.7.7 ПДР., який передбачає, що особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; переганяти тварин по дорогах у темпу пору доби та в умовах недостатньої видимості. З огляду на наведене, просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Незважаючи на невизнання своєї вини, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, підтверджується такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №723000 від 18.07.2026; рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Пукаса Ю. від 18.07.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.07.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.07.2026; схемою місця ДТП.
У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Щодо доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.124 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
За змістом п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).
Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
За змістом п. 1.10 ПДР безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.
Дорожня обстановка — сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (п.1.10 ПДР)
Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. 
Згідно з п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
За змістом п. 12.1 ПДР метою обрання безпечної швидкості руху є необхідність постійного контролю руху керованого ним транспортного засобу та безпечного керування ним, а п.12.3 ПДР зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Тобто, на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як наприклад обмеження швидкості, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньої обстановкою, що склалася. Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для всіх інших учасників руху об`їзду перешкоди. Закон не передбачає звільнення від цих обов`язків залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху. 
Як вбачається із матеріалів справи, а також слідує із наданих в судовому засіданні пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та наданих ним відеозаписів, вищевказана ДТП мала місце у межах населеного пункту, в темну пору доби, за відсутності зовнішнього освітлення тротуару.
За таких дорожніх умов, відповідно до вимог п.12.3 ПДР водій ОСОБА_1 повинен був вибрати таку швидкість руху, яка б давала можливість йому вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки та у разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
При цьому, водій ОСОБА_1 , як він зазначає, рухався автомобілем зі швидкістю до 50 км/год.
Однак, як видно із матеріалів справи, у даних конкретних дорожніх умовах, швидкість, яка була обрана водієм ОСОБА_1 не була достатньо безпечною, оскільки не забезпечувала гарантований контроль над автомобілем під час управління, що не дозволило своєчасно та безпечно відреагувати на зміну дорожньої обстановки.
Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 про те, що за вказаних умов він фізично не мав технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки відповідно до вимог п.12.3 ПДР водій у даній ситуації повинен був вибрати таку швидкість руху, яка б давала можливість йому вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки та у разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. 
Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 , який в даній ситуації був погоничом тварин, порушив правила дорожнього руху, не спростовують обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, про недотримання ОСОБА_1 вимог п.12.1 та п.2.3.б ПДР України, і такі доводи не свідчать про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та оцінюючи їх в сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП – порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300. 
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя А.В.Кушнір