П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1983/26 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
27 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що під час проходження військової служби та на день виключення зі списків особового складу військової частини відповідач не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018. 
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розміри посадових окладів військовослужбовців у період з 2008 по 2018 рік не змінювалися, саме січень 2008 року є базовим місяцем для розрахунку індексації, а формальні зміни в порядку обчислення з грудня 2015 року не вплинули на цей обов`язок.

II. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Не погодившись з судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1013, яка набрала чинності 01.12.2015 та змінила порядок проведення індексації. 
Скаржник наполягає, що січень 2016 року має бути базовим місяцем для нарахування індексації, оскільки Урядом було передбачено перегляд структури заробітної плати та обчислення індексу споживчих цін заново з січня 2016 року. 
Також відповідач зазначає, що позивач протягом служби не звертався з рапортами про виплату індексації, а визначення базового місяця є дискреційним повноваженням військової частини.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

III. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 у спірний період проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.12.2025 № 356, позивача з 11.12.2025 виключено зі списків особового складу частини.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до положень Закону України № 2011-XII грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації у порядку, визначеному законом. Правові та організаційні засади проведення індексації грошових доходів населення визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078.
Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.2001 року №1282-ХІІ (надалі по тексту - Закон №1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Статтею 4 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” закріплено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) та 103 відсотка (після 01.01.2016 року).
Аналіз положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 дає підстави стверджувати, що об`єктом індексації є грошове забезпечення, яке не має разового характеру. 
Ключовим правовим питанням у цій справі є правильність визначення «базового місяця» для обчислення індексу споживчих цін у період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Відповідно до пунктів 5, 10 та 15 Порядку № 1078, базовим місяцем вважається виключно той місяць, у якому відбулося підвищення посадових окладів (тарифних ставок) за відповідною посадою. Колегія суддів наголошує на важливості розмежування складових грошового забезпечення: будь-яке збільшення доходу за рахунок надбавок, премій чи доплат, що не супроводжується зростанням саме посадового окладу, не змінює базовий місяць для проведення індексації.
Судом встановлено, що посадові оклади військовослужбовців були підвищені з 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294 та залишались незмінними до 01.03.2018 — дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704, якою встановлено нові розміри посадових окладів.
Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 5 лютого 2020 року у справі №825/565/17 та від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а.
Отже, щодо визначення базового місяця, колегія суддів наголошує, що згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 базовим місяцем є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок або окладів. Оскільки останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців перед спірним періодом відбулося у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294, саме цей місяць є базовим для розрахунку індексації до моменту наступного перегляду окладів у березні 2018 року. 
Твердження відповідача про відсутність рапортів позивача не може бути підставою для відмови у виплаті, оскільки індексація грошового забезпечення є державною гарантією, обов`язок з нарахування якої покладається на роботодавця автоматично за наявності правових підстав. Суд першої інстанції правильно застосував усталену практику Верховного Суду, зокрема висновки, викладені у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 600/524/21-а, згідно з якими січень 2008 року є базовим місяцем для індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018. 
Зі змісту апеляційної скарги, відповідач, посилаючись на п. 3 постанови №1013 від 09.12.2015, вказав, що зазначеною постановою Урядом фактично запропоновано в грудні 2015 року підвищити заробітні плати за рахунок збільшення посадових окладів та постійних складових.
При цьому, відомостей про те, що в період з січня 2008 року по лютий 2018 року, посадовий оклад за посадою, яку займав позивач зазнав змін, не надано.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча | | | Гнап Д.Д.
Судді | | | Яремчук К.О.    Сушко О.О.