Справа № 154/2059/25 	Головуючий у 1 інстанції: Лутай А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/763/26  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
з участю:
секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , поданою в його інтересах представником Стецюком Олегом Васильовичем, на рішення Володимирського міського суду Волинської області від 02 квітня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року ПрАТ «Волиньобленерго» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_2 , який є власником даного помешкання та відповідно є фактичним споживачем послуг ПрАТ «Волиньобленерго». 
Позивач вказував, що 07.10.2024 представниками ПрАТ «Волиньобленерго» - інспекторами відділу технічного аудиту за адресою: вул. Поліської Січі, 59/8, в м. Володимирі Волинської області було проведено технічну перевірку (обстеження) електромережі із застосуванням спеціальних технічних засобів на предмет виявлення поза/безоблікового споживання електричної енергії. Під час перевірки за даною адресою було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку (порушено п. 8.4.2 п.п. 7 ПРРЕЕ). Самовільне підключення було неможливо виявити при контрольному огляді без використання спеціальних технічних засобів.
За фактом виявленого порушення було складено акт про порушення ПРРЕЕ № 000679 від 29.10.2024 у присутності відповідача у справі, який його підписав без зауважень. До акта була складена схема електроспоживання споживача (невід`ємна частина), де відповідно схематично позначено місце самовільного підключення та позаоблікового проводу, яку також було підписано без зауважень.
На засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго» 19.11.2024 був розглянутий Акт про порушення ПРРЕЕ №000679 та за результатами розгляду акт визнано правомірним і проведений розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 29.10.2023 по 29.10.2024. Загальна сума вартості необлікованої електричної енергії склала 145 233,21 грн. 
За зверненням представника відповідача було проведено додаткове засідання комісії 19.12.2024, 20.03.2024, проте комісія одноголосно вирішила рішення комісії від 21.11.2024 залишити без змін. 
На момент подання позовної заяви відповідач у добровільному порядку вартість необлікованої електричної енергії не погасив, із заявою про укладення договору реструктуризації не звертався. Відтак, ПрАТ «Волиньобленерго» класифікувало дії відповідача як відмову від сплати та вирішило звернутися з позовом до суду для примусового стягнення. 
У зв`язку з наведеним ПрАТ «Волиньобленерго» просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 145 233,21 грн, а також витрати з оплати судового збору в сумі 3028 грн.
Рішенням Володимирського міського суду Волинської області від 02 квітня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Волиньобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 145233,21 гривні та витрати з оплати судового збору в розмірі 3028 гривень.
Не погодившись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він є співвласником 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 з 21.12.2000 року та фактично проживає з сім`єю у цій квартирі з моменту отримання ордеру на житло, а саме з 1992 року.
Покликається на те, що обслуговуванням будинку займався відповідний ЖЕК, який опікувався, у тому числі, проведенням електроенергії в підвальні приміщення. Коли він поселився у квартиру, електропостачання підвального приміщення вже було здійснено. Хто проводив електропроводку, йому не було відомо, а також не було відомо, яким чином було влаштовано електропроводку до підвалу. Вважає, що найімовірніше проводку робили або будівельники, що зводили будинок, або ЖЕК, що обслуговував цей будинок. Зазначає, що ні він, ні інші мешканці будинку, електропроводку до підвального приміщення не проводили.
Вказує, що з 2000 року за домовленістю між сусідами підвальні приміщення зайняли мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Підвальні приміщення були розподілені між вісьмома сусідами, серед яких був і він. При зміні власника квартири або користувача квартири новому власнику або користувачу переходило право користування підвальним приміщенням.
Вважає, що подані докази, повністю спростовуються твердження ПРРЕЕ ПрАТ "Волиньобленерго", які викладені в позовній заяві, про те, що він одноосібно користувався підвальним приміщенням за вищевказаною адресою та про те, що лише він мав доступ до підвалу.
Також стверджує, що підвальне приміщення було підключено до електромережі поза засобами обліку електроенергії. Однак, це підвальне приміщення не належить йому на праві власності та не перебуває лише в його виключному користуванні, а також вказує, що не підключав підвал до електромережі поза обліком. 
У зв`язку з цим вважає, що відсутня його вина у споживанні електроенергії без обліку.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що ПрАТ "Волиньобленерго" вважає мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення Володимирського міського суду, безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухваленим відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень та судом правильно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх у своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. 
У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими апеляційним судом про час та місце судового розгляду справи: адвокат – через електронний кабінет, а відповідач – рекомендованим повідомленням, про що є відповідні докази в матеріалах справи. Отже, колегія суддів у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України ухвалила розгляд справи проводити за їх відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії є доведеним, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме ОСОБА_2 користується коморою, де виявлено самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснений позивачем відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії та не спростований відповідачем і його представником. Покликання відповідача на те, що не тільки він користувався підвальним приміщенням та мав одноосібний доступ до підвалу, суд вважав необґрунтованими.
Проте, з такими висновками колегія суддів у повній мірі не може погодитись.
Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до положень частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем послуг з розподілу електричної енергії в квартирі АДРЕСА_2 , які надаються позивачем ПрАТ «Волиньобленерго».
Вказані обставини підтверджуються особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за вказаною адресою, а також не заперечуються стороною відповідача. 
Також установлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії, що постачається до комори в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , якою він користується як мешканець квартири АДРЕСА_4 цього будинку. Дана комора замикається на ключ, який знаходиться безпосередньо в ОСОБА_2 .
Як убачається з акту про порушення № 000679 від 29.10.2024 та схеми електроживлення споживача, які містяться в матеріалах справи, в ході проведення працівниками ПрАТ «Волиньобленерго» перевірки внутрішньобудинкової мережі в будинку АДРЕСА_3 було виявлено порушення п.п.7 п.8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії жителем квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , а саме: самовільне підключення електропроводки в підвальному приміщенні вказаного будинку до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення неможливо було виявити при контрольному огляді без використання спеціальних технічних засобів. 
Вказаний акт було складено в присутності представників оператора системи розподілу та відповідача, який підписав акт без зауважень.
Факт користування ОСОБА_2 коморою в підвальному приміщенні вказаного будинку, а також факт підключення вказаної комори до електромережі поза засобами обліку електричної енергії стороною відповідача також не заперечувався. 
Обставини, викладені в Акті про порушення, та факт користування ОСОБА_2 коморою в підвальному приміщенні будинку підтверджені також відеозаписом внаслідок перевірки, що проводилася представниками ПрАТ «Волиньобленерго», наданим позивачем, який було досліджено судом першої інстанції в судовому засіданні; показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – інспекторів ПрАТ «Волиньобленерго», допитаних в судовому засіданні, котрі пояснили, що зі слів ОСОБА_6 саме він користується коморою, де було виявлено самовільне підключення, і що лише у нього знаходяться ключі від цієї комори. Крім того, на коморі було написано прізвище відповідача та його номер телефону, а також актом обстеження підвального приміщення 1-го під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яке було проведено представниками КП «Управляюча житлова компанія» Володимирської міської ради за участю власників квартир вказаного будинку. Згідно з цим актом коморою, яка зачинена та має обмежений доступ, користується мешканець квартири АДРЕСА_4 цього будинку Іванченко В. К. 
Згідно з протоколом № 1533 від 19.11.2024 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго» відповідачу, який був присутній на засіданні комісії, на підставі акта про порушення №000679 від 29.10.2024 нараховано до сплати 145 233,21 грн – вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ним ПРРЕЕ, за період з 29.10.2023 по 29.10.2024. 
Протоколом № 259 від 20.03.2025 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго», складеним на заперечення відповідача, залишено без змін рішення комісії від 19.11.2024 щодо проведення нарахувань за актом про порушення ПРРЕЕ №000679 від 29.10.2024.
21 листопада 2024 року відповідачу направлено листом №22/11-8642 копію протоколу засідання комісії від 19.11.2024 та рахунок за електричну енергію, не обліковану внаслідок порушення ПРРЕЕ № 521216008 від 19.11.2024, в якому вказано про необхідність сплати вказаної суми на розрахунковий рахунок позивача у 30-ти денний термін з дня отримання рахунку.
Встановлено, що відповідач добровільно не відшкодував вартість необлікованої електричної енергії в сумі 145 233,21 грн. 
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ( НКРЕКП) 14.03.2018 року № 312.
Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з вимогами частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися, зокрема, правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, умов укладених договорів.
Споживач електричної енергії в силу пункту 5.5.5 Правил зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;  узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Згідно з пунктом 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення.
Самовільне підключення з порушенням схеми обліку - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи.
Пунктом 2.3.1. ПРРЕЕ передбачено, що на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається.
Як установлено судом, 29.10.2024 представники ПрАТ «Волиньобленерго» — інспектори відділу технічного аудиту провели технічну перевірку електромережі за адресою: вул. Поліської Січі, 59, м. Володимира із застосуванням спеціальних технічних засобів. У коморі підвального приміщення виявлено самовільне підключення електропроводки алюмінієвим проводом перерізом 4,0 мм до магістральних мереж будинку (РЩ) поза засобами обліку електроенергії - порушення пп. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ. При обстеженні комори, доступ до якої надав відповідач, виявлено: наявність напруги в розетках, увімкнене освітлення, працюючі побутові електроприлади, при цьому електроенергія не обліковувалась.
За фактом виявленого порушення складено акт про порушення ПРРЕЕ № 000679 від 29.10.2024 у присутності відповідача ОСОБА_2 . Акт та схему електроживлення споживача (невід`ємна частина акта), де схематично позначено місце самовільного підключення та позаоблікового проводу, відповідач підписав без жодних зауважень. 
Також відповідачем підтверджено факт користування ним особисто коморою, в якій було виявлено місце самовільного підключення, на підставі того, що він є мешканцем квартири АДРЕСА_4 цього житлового будинку .
Отже, позивачем доведено належними та достатніми доказами факт користування ОСОБА_2 коморою в підвальному приміщенні даного будинку та порушення у вигляді самовільного підключення ним підвального приміщення до електричних мереж без обліку електроенергії.
Що стосується висновку суду про стягнення з відповідача на користь позивача вартості необлікованої електричної енергії в сумі 145 233,21 грн, то колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначав відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позовну заяву (а.с.35-36), а також у доводах апеляційної скарги, він є співвласником квартири АДРЕСА_2 , його частка у праві власності на це житло складає 1/5.
Із отриманих на письмовий запит суду апеляційної інстанції відповідей №2958077 від 30.06.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , у розмірі 1/5 частки у праві спільної власності.
Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. 
Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія у разі державної реєстрації таких прав.
Отже, власники квартир дво – або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою (рішення Конституційного суду України від 09.11.2011 року №14-рп/2011).
Таким чином, допоміжні приміщення (підвали, колясочні, горища) є спільною сумісною власністю всіх мешканців, їх не можна поділити чи приватизувати окремо. Проте, мешканці, як співвласники, можуть узгодити між собою порядок користування (наприклад, закріпити комірки за квартирами), зокрема і через загальні збори співвласників. 
Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає термін «побутовий споживач» - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність)"; “побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності”.
Разом з тим, витрати на освітлення сходів, підвалів та роботу ліфтів розподіляються між усіма співвласниками пропорційно до площі їх квартир, згідно з правилами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
А статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник квартири відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оскільки факт порушення, а також розмір вартості необлікованої електричної енергії доведено належними та допустимими доказами, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електроенергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню, то зважаючи на те, що акти про порушення були складені за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який відкрито на всю квартиру, яка знаходиться у спільній частковій власності членів сім`ї відповідача ОСОБА_2 , зокрема якому належить 1/5 її частина, то стягненню з відповідача підлягає сума, що є пропорційною до його частки у праві власності на квартиру.
Оскільки суд першої інстанції помилково не взяв до уваги наведені обставини та норми закону і дійшов висновку про повне задоволення позову, судове рішення слід змінити в частині розміру стягнутої вартості необлікованої електроенергії.
Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , зміни рішення суду в частині розміру стягнення вартості необлікованої електричної енергії з 145 233,21 грн на 29 046, 64 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Отже, оскільки апеляційним судом задоволено частково вимоги апеляційної скарги, то понесені ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на позивача та стягнути 2301, 28 грн різниці між сумами судового збору, які належить стягнути з обох сторін в користь іншої сторони (2906,88 грн – 605,60 грн, виходячи із того, що позовні вимоги задоволені на 20%).
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Рішення Володимирського міського суду Волинської області від 02 квітня 2026 року в даній справі змінити в частині розміру стягнутої вартості необлікованої електричної енергії та судових витрат.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 29046 (двадцять дев`ять тисяч сорок шість) гривень 64 копійки.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 2301 (дві тисячі триста одну) гривню 28 копійок.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді